361 



mindeligt Saar er bleven ødelagt i nogen videre Ud- 

 strækning, heles Saaret altid kun langsomt vedHjælp af Dan- 

 nelsen af Arvæv; trods Anvendelsen af alle Saarlæge- 

 konstens Regler vil den blottede Overflade kun komme 

 sig med Vanskelighed. For at raade Bod paa denne al- 

 vorlige Ulempe fik Reverdin den Tanke at beklæde 

 Saarfladerne med et Dække af sund Hud, taget fra den 

 saarede selv eller fra et andet Individ. De første For- 

 søg foretoges 1869 i Hospitalerne i Paris og kronedes 

 med et fuldstændig heldigt Udfald. Strax fordobledes 

 Antallet af Forsøgene. Gosselin, Ollier, Duplay, 

 Kergott og fl. a. fik i Frankrig ved at følge Opfinderens 

 Anvisninger særdeles tilfredsstillende Udfald. Praktiske 

 Læger i England, Tyskland og Rusland optoge For- 

 søgene, og nu kan Hudindpodningen betragtes som ende- 

 lig indført i den praktiske Kirurgi*). Imidlertid kan det 

 ikke nægtes, at den har sine Mangler. For saaledes at 

 lodde fremmede Hudlapper fast paa en blottet Saarflade 

 fordres der fra Lægens Side Anvendelsen af den yderste 

 Omhyggelighed. Det gaar fremdeles ikke an at bedække 

 hele Saarfladen paa en Gang med en eneste stor Hud- 

 lap ; man maa tage flere ganske smaa, følge Ardannelsens 

 Fremskridt Dag for Dag, tage de Stykker bort, der ikke 

 have slaaet an o. s. v. Sædvanligvis er Podningen lyk- 

 kedes efter fire og tyve Timers Forløb og gaar altsaa 

 temmelig hurtig for sig, naar man tager i Betænkning, at 

 der i den Tid er dannet et helt Lag af Celler mellem 

 Saarets Overflade og Lappens Underflade. Arret er 



*) Hudtransplantationen, som den kaldes her hjemme, indførtes paa 

 vore Hospitaler i 1871 og anvendes endnu ved Saar, der ikke 

 vise Tilbøjelighed til at læges. 



Overs. Anm 



