364 



Ad theoretisk Yej kan bevises, at disse Linier maa 

 forandre deres Beliggenhed noget, naar Afstanden mellem 

 Lyskilden og Spektroskopet hurtig forandres. Hvis nem- 

 lig Afstanden mellem disse formindskes, forskyde Linierne 

 sig hen imod Spektrets violette Del; voxer den, frem- 

 kommer der en Forskydning i modsat Retning eller hen 

 imod dets røde Del. Men Spektroskopet angiver ikke, 

 om Forskydningen skriver sig fra Lyskildens eller Spek- 

 troskopets Bevægelse eller fra begge i Forening, det an- 

 giver kun, at der er sket en Forandring i Afstanden. 

 Hvis Spektroskopet derfor med Fordel skal kunne be- 

 nyttes til Undersøgelser af denne Art, maa det kon- 

 strueres paa en til Hensigten bedre svarende Maade. 



I dette Tidsskrifts fjerde Rækkes andet Bind, S. 472 

 er der i en Artikel om »Spektralanalysens nyeste Frem- 

 skridt« vist, at det paa denne Maade er lykkedes Hug- 

 gi ns at bestemme, at Stjærnen Sirius fjærner sig fra vort 

 Solsystem med en Hastighed af henved 6 Mil i Sekunden, 

 og sammesteds er der ligeledes gjort Rede for Indret- 

 ningen af de Apparater, Huggins og Zøllner i Leipzig 

 have konstrueret hertil. Paa Grund af disses mangel- 

 fulde Indretning mente Huggins dog, at hans Bestemmelse 

 ikke kunde gjøre Krav paa nogen særdeles stor Nøjagtighed. 

 Det er senere lykkedes ham at forskaffe sig mere hen- 

 sigtsmæssig indrettede Hjælpemidler, og han har derfor 

 gjenoptaget disse Undersøgelser, for hvis Resultater han 

 har gjort Rede i en til Videnskabernes Selskab i London 

 indsendt Afhandling. Vi skulle her kortelig meddele det 

 vigtigste af dennes Indhold, for saa vidt det er blevet be- 

 kjendt gjennem Uddrag i videnskabelige Tidsskrifter. 



Huggins fandt for saa vidt sine første Iagttagelser 

 bekræftede, som det viste sig, at Sirius virkelig fjærner 



