365 



sig fra vort Planetsystem, men den Hastighed, hvormed 

 dette sker, var mindre, end han fra først af antog, nem- 

 lig 3^/2 Mil i Sekunden. Med omtrent samme Hastighed 

 bortfjærner ogsaa Stjærnen ))alpha<i i Billedet Orion sig fra 

 vor Sol. Stjærnerne »Rigel«, »Orion« og »Castor« i 

 »Tvillingerne« forstørre ligeledes deres Afstande fra Solen; 

 den første med en Hastighed af omtrent 2^/2 og den 

 sidste med noget over 4 Mil i Sekunden. Stjærnerne 

 »Regulus«, »beta« og »delta« i »Løven« samt sex Stjærner 

 i »den store Bjørn« fjærne sig ligeledes med større eller 

 mindre Hastighed fra vort Solsystem. Hu g gin s antager, 

 at et lignende Forhold sandsynligvis finder Sted med 

 »alpha« i »Jomfruen«, »Aldebaran« og fl. Stjærner. 



Derimod viste det sig, at følgende Stjærner nærme 

 sig til Solen, nemlig »Arcturus« med en Hastighed af 

 over 9 Mil i Sekunden, »alpha« i »Lyren« med 8 — 9 Mil, 

 »Pollux« med 8 Mil, »alpha« i »Svanen« med 7 Mil og 

 »alpha« i »den store Bjørn« med 8 — 10 Mil i Sekunden. 

 Paa samme Maade forholder det sig med Stjærnerne 

 »gamma« i »Løven«, »Svanen« og »Pegasus«, skjønt 

 det for disses Vedkommende ikke lykkedes at bestemme, 

 hvor stor deres Hastighed er. 



Nu vides det imidlertid af astronomiske Iagttagelser, 

 at vor Sol og dens Planeter selv ere i Bevægelse henimod 

 Stjærnebilledet »Herkules«, skjønt man ikke nøje kjender 

 den Hastighed, hvormed denne Bevægelse foregaar. Om 

 derfor ogsaa Fixstjærnerne selv vare fuldkommen ube- 

 vægelige , ^dlde dog vort Solsystem paa Grund af sin 

 egen Bevægelse nærme sig nogle af dem og fjærne sig 

 fra andre. De ovenfor anførte Talværdier afhænge saa- 

 ledes ikke blot af Stjærnernes, men ogsaa af vort Sol- 

 systems Bevægelse. At den iagttagne Bevægelse virkelig 



