366 



skyldes Stjærnerne og ikke hidrører alene fra Solsystemet& 

 Bevægelse, fremgaar med Bestemthed deraf, at der findes 

 nær ved hinanden beliggende Stjærner, som bevæge sig" 

 med forskjellig Hastighed eller endog til modsatte Sider,, 

 hvilket f. Ex. er Tilfældet med »Kastor« og »Pollux«, med 

 Stjærnerne »beta« og »alphao i »Løven« i Forhold til 

 Stjærnen »gamma« i samme Stjærnebillede o. fl. a. 



Allerede for flere Aar tilbage have John Herschel 

 og Pouillet bestemt den Varmemængde, der i en given 

 Tid udstraales fra Solen. I Følge disse Undersøgelser, 

 hvis Resultater vare overensstemmende, modtager Jorden 

 i Løbet af et Aar saa megen Varme fra Solen, at denne,^ 

 regelmæssig fordelt over hele Jordoverfladen, vilde være i 

 Stand til at smelte et over hele Jorden udbredt Islag af 

 100 Fods Mægtighed, — og endda modtager Jorden kun 

 en ringe Del af hele den Varmemængde, som Solen ud- 

 straaler i Verdensrummet. Den samlede Varmemængde 

 vilde i Følge en anden Beregning være tilstrækkelig til at 

 smelte et paa Solens Overflade udbredt Islag af omtrent 

 500 Miles Mægtighed. En Schweizer, Prof. Forster, 

 har nylig beregnet, at den Varmemængde, Jorden i hvert 

 Minut modtager fra Solen, vilde være tilstrækkelig til at 

 bevæge 2000 Dampmaskiner, hver paa 100 Hestes Kraft, 

 i over 2000 Aar. Paa Grund af den Maade, hvorpaa 

 de opgivne Tal over Solens Varmeudstraaling ere fundne, 

 tør det antages, at Fejlen ikke kan være synderlig stor. 

 Derimod er det vanskeligere at opstille en paa nogen- 

 lunde sikre Grunde hvilende Beregning over den Tempe- 

 ratur, der hersker i Solen. For at bestemme denne 

 maatte man vide, i hvilket Forhold Varmeudstraalingen 

 voxer med Temperaturen, Lagenes Udstraalingsevne og 

 flere andre Omstændigheder, der næsten ere ubekj endte.. 



