367 



Ikke desto mindre har man dog alvorlig bestræbt sig for 

 at løse dette Spørgsmaal, og i Løbet af forrige Aar har 

 det flere Gange været Gjenstand for Behandling i det 

 franske Videnskabernes Selskab, som endog har udsat 

 det Bordinske Legat for 1874 for dets Løsning. Paa 

 Grundlag afWaterstons og Sorets Observationer har 

 Pater Secchi søgt at bestemme den Varmegrad, der 

 hersker paa Solen i en vis Dybde under dens Overflade 

 og anslaar denne til ikke mindre end 5 Mill. Grader C. John 

 Ericsson, der ogsaa har beskæftiget sig med dette 

 Spørgsmaal, anslaar Temperaturen i Solens ydre Lag til 

 2,200000^ medens den i Følge Zøllner kun skulde være 

 13000^ paa Solens Overflade og 1 Mill. Grader i en Dybde 

 af 1500 Mil under Overfladen. Det overordentlig høje 

 Gradantal, som Secchi fandt, var den nærmeste Anled- 

 ning til, at Spørgsmaalet igjen blev taget under Behand- 

 ling i Fjor. S oret i Schweiz og Vi c air e i Frankrig 

 have begge vist, at det Forhold for Varmeudstraalingens 

 Stigen med Temperaturen, hvorpaa Secchi har støttet sin 

 Beregning, ikke kan være rigtigt, og heri have de utvivl- 

 somt Ret. S oret er ved at sammenligne Varmegraden i 

 en Cylinder af Zirkon, der blev gjort glødende i en 

 Knaldgasflamme , med Varmeudstraalingen fra denne, 

 kommen til den Slutning, at Solen i sine ydre Lag ikke 

 kan have en Temperatur af mere end nogle tusende 

 Grader. Vi caire er kommen til et lignende Resultat^ 

 og flere af det franske Videnskabernes Selskabs Med- 

 lemmer, saasom Fizeau, Becquerel og andre, synes at 

 samstemme heri. Spørgsmaalet om Solens Varmegrad 

 er saaledes ikke endelig afgjort og vil muligvis endnu 

 længe komme til at vente paa sin sikre Løsning. 



