374 



høre til selve Mælkevejens Stjærnesystem. De øvrige 

 Taagestjærner skulde da i det mindste til Dels være 

 Stjærnehobe, der laa langt udenfor Mælkevejen. 



Foruden disse Stjærnehobe, der fremtræde for os som 

 Taagestjærner, findes der ogsaa andre saadanne i Stjærne- 

 regionerne, der i lige saa høj en Grad fortjene vor Op- 

 mærksomhed, skjønt af en hel anden Grund. Det er de 

 Stjærnegrupper, om hvilke man med Sikkerhed tør antage, 

 at de danne særlige Systemer indenfor Mælkevejens store 

 Stjærnesystem paa samme Maade, som f. Ex. Jupiter med 

 sine fire Maaner danner et særligt System indenfor Sol- 

 systemet. Strængt taget kunde man til disse regne 

 Dobbeltstjærner og flerdobbelte Stjærner, men i Reglen 

 gjør man dog en Sondring og kalder kun de Samlinger 

 af Stjærner for Stjærnegrupper, i hvilke Stjærnernes An- 

 tal er nogenlunde stort. Angaaende Dobbeltstjærnerne 

 har Videnskaben oplyst, at en stor Del af dem danne et 

 System i Ordets mekaniske Betydning, idet de to Stjærner 

 ere i Bevægelse, den ene omkring den anden; noget lig- 

 nende ved man om adskillige tre- og flerfoldige Stjærner. 

 Man har erhvervet Kundskaben herom ved omhyggelige 

 Undersøgelser over Bevægelserne hos de enkelte Stjærner, 

 der i det mindste tilsyneladende ere hinanden særdeles 

 nære. Hvis man nemlig kan paavise saadanne Bevægelser 

 hos nogen af disse Stjærner, der vise, at der maa være 

 virksomme Kræfter i Nærheden, ligger det nær, at søge 

 disse Kræfter i de andre Stjærnemasser og saaledes og- 

 saa at antage, at alle disse Masser ere hinanden for- 

 holdsvis nære. 



Blandt de egentlige Stjærnegrupper har man derimod 

 ikke med Sikkerhed kunnet paavise nogen saadan Be- 



