375 



vægelse, der tydede paa, at Gruppen udgjør et mekanisk 

 System, og man savner saaledes endnu Beviset for, at 

 de mange Stjærner virkelig ere hverandre saa nær, som 

 deres tilsyneladende Sammenhobning paa Himmelhvælvingen 

 synes at antyde-. Imidlertid er det dog saa sandsynligt, 

 at de høre sammen, at man i Almindelighed ikke tvivler 

 herpaa. Det kan da heller ikke betvivles, at der fore- 

 kommer Banebevægelser i disse Stjærnegrupper, men Aar- 

 sagen til, at man hidtil ikke har opdaget dem, kan kun 

 søges i den Omstændighed, at de ere yderst langsomme, 

 og at der maaske udkræves et Tidsrum af flere Menneske- 

 aldre for med Sikkerhed at kunne iagttage dem. Det 

 synes derfor ikke at være nogen synderlig tiltalende Be- 

 skæftigelse at begynde en Undersøgelse over Bevægelserne 

 i en Stjærnegruppe, der efter alle Erfaringer at dømme 

 et helt Liv igjennem ikke beløbe sig til Størrelser, som 

 kunne maales eller mærkes. Saadanne Undersøgelser 

 eller i det mindste den Del af disse, ved hvilken de for- 

 skjellige Stjærners Stilling til hinanden, som den er nu 

 for Tiden, bestemmes, ere dog derfor ikke mindre 

 vigtige. Hvis nemlig Stjærnernes nuværende Stilling til 

 hverandre bestemmes eller maales med den størst mulige 

 Nøjagtighed, vil vel nok den Dag i et kommende Aar- 

 hundrede oprinde, hvor man ved at sammenligne Stjær- 

 nernes daværende Stilling med deres nuværende, vil blive 

 i Stand til at overtyde sig om Bevægelsens Tilværelse og 

 Beskaffenhed. Af denne Grund bør man ikke under- 

 vurdere Betydningen af, at man med den størst mulige 

 Omhu og Nøjagtighed bestemmer den gjensidige Beliggen- 

 hed af Stjærnerne i en Stjærnegruppe, skjønt man ikke 

 tør vente, at den derpaa anvendte Umage allerede i den 



