378 



da først at give en Fremstilling af Nutidens Opfattelse 

 af dette Grundelement, der i den hele organiske Verden, 

 Dyre- som Planteriget, er den umiddelbare Bærer af Livet, 

 er den Arbejder, som sørger for Ernæring, Væxt og For- 

 plantning; dernæst vil jeg paa dette Grundlag i andet 

 Afsnit anstille en Betragtning af den udviklede Plante, 

 Træet, Urten, Mosset etc, som et Samfund af saadanne 

 Arbejdere, en Stat i det smaa. 



Vi begynde altsaa med Borgeren, Arbejderen i Staten 

 kunne vi ogsaa sige, thi i Plantens Stat er der ingen 

 Lediggængere, hver Borger er en Arbejder, har sin Dont 

 at passe og udfører den tro, naar ikke Sygdom hindrer 

 ham deri. Men her maa jeg bede Læseren først følge 

 mig paa nogle Udflugter; de kunne synes ham underlige 

 nok og at være rene Afveje fra det, vi skulde beskæftige 

 os med; thi han maa være beredt paa baade at følge 

 med til Oceanets Bund eller til den evige Sne paa Alpernes 

 Toppe og ved Polen, til den raadnende Træstamme i 

 vore Skove og det friske Bølgeslag ved Stranden, ikke 

 at tale om til Plantens Indre. Jeg haaber dog, at naar 

 Rejsen er endt, vil det vise sig, at vore Vandringer ikke 

 vare saa meningsløse endda, men at der var en Plan 

 i dem. 



Saa vil jeg da først bede Læseren følge med til de 

 kanariske Øer. I det vi paa en Udflugt langs Stranden 

 opsamle talrige Havdyrskaller, ville vi maaske paa enkelte 

 af dem opdage nogle smaa lødgule Prikker, omtrent ^Vi 

 af en Linie i Tværmaal, der træde tydelig frem paa den 

 perlemorglinsende hvide Skalflade; vi se dem stærkt 

 forstørrede i Fig. 1, A. Hver Prik er en lille Kugle, 

 dannet af et tykt vandklart, farveløst og ensformigt Hylster 



