390 



Dage kunne skue ned til store Dybder, vrimle af Millioner 

 af Skabninger, som sætte Zoologen i Henrykkelse; Vandet 

 er fyldt af Masser af smaa Slimklumper, de største nogle 

 faa Linier i Gjennemsnit, de fleste mikroskopisk smaa; 

 de synes at drive om i Vandet uden Bevægelse; hvem 

 skulde tro, at de vare levende Skabninger, og hvilke 

 Vidundere opdager Mikroskopet ikke, hvilken Elegance i 

 Bygning, hvilke fantastiske Former i det Kiselskelet, som de 

 besidde, og hvis Dele ere ordnede fortrinsvis som Straaler 

 fra et Centrum ! *) Her er Organisationen endnu videre 

 udviklet; vi finde en større Centralblære fyldt med Proto- 

 plasma, Oliedraaber og Farvestof, og uden om den atter 

 Protoplasma, hvis fine Traade skyde sig frit ud i det 

 omgivende Vand. 



Vi kunde nu gaa videre fra Straale-Rhizopoderne 

 gjennem Kisel-Svampene til de højere Dyr og vise, hvor- 

 ledes Organismen under sin stedse højere og højere Fuld- 

 kommenhed dog bygges op af Protoplasma, at det er 

 dette, der allevegne danner Grundvolden; men dette er 

 €n Opgave, jeg som Botaniker ikke tør indlade mig paa. 



Men ligesom vi saaledes indenfor »Protisternes« Gruppe 

 finde Former, der bestemt pege over mod Dyreriget og 

 vel maa betragtes som dettes laveste Trin, saaledes finde 

 vi ogsaa Former, der lige saa bestemt vise hen paa 

 Planteriget. 



Hvis mine Læsere erindre de af afdøde Ørsted 

 tidligere i dette Tidsskrift**) givne Skildringer af Slim- 



') Heraf Navnet Radiolarier , som man har givet disse Organismer, 

 der for 20 Aar siden knap vare kjendte og nu danne en stor 

 Familie med Underfamilier og over hundrede Slægter, der næsten 

 alle ere iagttagne paa nogle faa Punkter i Middelhavet, 



n 2 Række, 5 Bd., 394. 



