391 



svampenes og navnlig Troldsmø rsvampens Liv, vil 

 han sikkert være bleven forbavset over de mange Ligheds- 

 punkter i Bygning og Udvikling mellem dem og f. Ex. 

 vor Protomyxa. Sporen hos hine svarer til den kugle- 

 formede Kapsel (eller Celle) hos denne ; ved Spiringen 

 af hin bryder Protoplasmakroppen frem som en enlig 

 Sværmer, der derpaa mangfoldiggjør sig ved gjentagen 

 Tvedeling; hos denne sker det samme, kun deler Kroppen 

 sig allerede inde i Cellen, og det er hundreder af Sværmere, 

 der fødes samtidig; hist som her voxe Sværmerne ud til 

 Amøber, der bevæge og ernære sig paa samme Maade, 

 men Protomyxa-Amøben indkapsler sig i en enkelt Celle, 

 Slimsvampenes Protoplasmamasser danne et »Sporehus«,« 

 og først i dette finde y\ de enkelte Sporer; Protomyxaen 

 lever i Havet og sætter sig fast paa Snegleskaller; Slim- 

 svampene leve i raadent Træ, og Sporehusene kunne vi 

 finde siddende paa dette og paa Mospuder rundt om i 

 vore Skove. Ved deres Former og Forekomst , ved 

 Sporernes Bygning, ved Tilstedeværelsen af Cellulosen 

 (Træstoffet), der er en af de mest karakteristiske Bestand- 

 dele af Planterne, pege Slimsvampene ligesaa tydelig 

 hen paa Planteriget, som Rhizopoderne ved deres Kalk 

 og Kisel paa Dyreriget. 



Saaledes se vi Dyre- og Planteriget som to diver- 

 gerende Linier udgaa fra eller støde sammen i Amøbernes, 

 det fritlevende Protoplasmas, Rige. 



Gjøre vi nemlig nu et Spring til en af de højest 

 udviklede Planter, f. Ex. til en Græskarplante, og skære 

 Spidsen af en Stængel igjennem paa langs, saa se yi den 

 dannet af Celler og finde det ene lille lukkede Rum ved 

 Siden af det andet. Øverst i Stængelen ere Cellerne alle 

 temmelig ens i Form, tilnærmelsesvis terningeformede og 



