393 



Vi se, at idet Cellerne blive ældre og tage til i 

 Størrelse, optræder der vandfyldte kuglerunde Hulheder i 

 dem (Fig. 4, B), først enkelte, saa flere; den ene forener 

 sig med den anden. Massen mellem dem bliver indskrænket 

 til tynde Lag, der som Plader skille det ene Rum fra 

 det andet, Pladerne blive til Strænge og de mange 

 Hulrum blive tilsidst til et eneste, som optager Cellens 

 Indre, saaledes at kun endnu Væggen er tapetseret med 

 et Lag af Protoplasma, fra hvilket Strænge i alle 

 Retninger og under de mangfoldigste Forgreninger og 

 netformede Forbindelser gjennemkrydse det med vandagtig 

 Cellesaft fyldte Lidre (Fig. 5). 



Men her have vi nu at mærke, at saa snart Dannelsen 

 af Hulrum er noget fremskreden, begynder Cellekroppen at 

 bevæge sig. I en Celle som den tegnede (Fig. 5) ville 

 vi se følgende. 



Bevægelsen ytrer sig for det første i den uafbrudte 

 Omskiften af den hele Masses Form; Strænge trækkes 

 ind og andre dannes; broformede Forbindelser mellem dem 

 opstaa og forsvinde; hist opstaar en Forgrening, her 

 taber en anden sig; den ellipsoidiske Cellekjærne flytter 

 sig fra Sted til andet, snart glider den langsomt hen 

 langs Væggen, snart begiver den sig paa Vandring ud i 

 Cellerummet og entrer hen ad en af de udspændte fine 

 Strænge; tegne vi Formen af det hele Protoplasma-Net, 

 som det er i dette Øjeblik, — er det i det næste helt 

 anderledes. 



Den anden Art Bevægelse, der vel nok staar i 

 Aarsagsforbindelse med hin, er Kornenes Strømninger i 

 Strængenes Indre. Skal jeg atter skildre de Fænomener, 

 jeg ovenfor beskrev under Protomyxa: Strømningernes 

 Omskiften, Kornenes forskjellige Hastighed etc? Det vil 



