406 



klar og med Randtraadene udstrakte som en Stjærne, 

 hvorfor Fiskerne kalde den »Solen«. Dens Lys er asur- 

 blaat og saa stærkt, at det kan ses paa mørke Dage, 

 naar man bare skygger for den med Haanden. Det ud- 

 gaar kun fra Randtraadene og fra den Bræmme eller 



Fig. 4. CuniDamoneta (efter Gegenbaur). 

 c. Munden, d. Randtraadene. 



Ringhud, som hænger ned under den, og viser sig 

 strax ved Stød, Gnidning eller Elektricitet, men bliver 

 især stadigt i Ferskvand. Skyller man den forsigtig i 

 Vand, ser man Gnister løsne sig og stige op til Over- 

 fladen, og undersøger man med Mikroskopet disse Smaa- 

 dele eller den lysende Slim, som man med Haanden kan 

 gnide af en Pelagia, finder man, at den bestaar dels 

 af Nældeceller, dels af Overhuds (Epithelial) -Celler. 

 De første, der have taaet deres Navn deraf, at de be- 

 virke den brændende Smerte, som har gjort visse store 

 Gopler saa frygtede af de badende, frembringe ikke Lys. 

 Dettes Kilde er Overhudscellerne , d. v. s. de mange- 

 kantede; meget store Celler, der ligge tæt op til hver- 



