419 



han dem lappede eller krusede af line Furer og op- 

 dagede fine Nervegrene, som gaa til dem fra Kappens 

 og Aanderørenes Nervestammer. De ere egentlig ikke 

 andet end Fortykkelser af Hudens almindelige Binde- 

 væv, og det er deres yderste Beklædning, det sædvanlige 

 Lag af fimrende Overliudsceller, som indeholder selve 

 LysstoflPet , og hvis Overflade forstørres derved , at det 

 sænker sig ned i Underlagets Furer. De Celler, hvoraf 

 denne Overhud bestaar, ere i høj Grad løse og udtømme 

 let deres Indhold , som for en stor Del bestaar af smaa 

 Kugler af et i Æther og Alkohol opløseligt hvidt Stof. 

 Det er dette Indhold, som altsaa er et Afsondringspro- 

 dukt fra de omtalte Redskabers Overhudsceller, der danner 

 de lysende Skyer. Af de med dette Stof anstillede For- 

 søg ville vi endnu omtale følgende. 



Lader man flere døde Pholader raadne i Vand, blive 

 de ved at lyse, indtil Forraadnelsen har gjort meget be- 

 tydelige Fremskridt; udsætter man en død Pholade for 

 Luftens Paavirkning, holder Lysud^aklingen sig, indtil den 

 indtrædende Indtørring stanser den, længst i de dybere 

 liggende »trekantede Redskaber«, hvor Fugtigheden holder 

 sig bedre , indtil 10 Dage ; slukkes Lyset endelig , kan 

 det tændes igjen ved Hjælp af fersk Vand. P. hængte 

 en Pholade op i Ilt og en anden i almindelig Luft; hos 

 dem begge viste Lyset sig, naar man rystede dem, 

 endnu efter 10 Dages Forløb (og efter at Foden, Ind- 

 voldene o. s. V. vare faldne af som Følge af Forraad- 

 nelsen) i de nævnte Redskaber, der tilligemed den øvrige 

 Del af Kappen vare blevne hængende ved Skallerne. — 

 Lægger man i Kulsyre en lille Strimmel Baand, der er 

 dyppet i Pholadernes Lysstof, varer Lyset ved i nogle 

 Minutter, ligesom i Ilt eller almindelig Luft. Men op- 



27* 



