427 



vare ubekjendte og af en saadan Beskaffenhed, at de 

 have fremkaldt nye Spørgsmaal af den mest indgribende 

 Natur. England har derfor nu udsendt en Expedition, 

 (Skibet »Challenger«), som med udelukkende videnskabelige 

 Formaal skal i fire Aar gjennemkrydse Verdenshavene og 

 anvende alle Midler for at undersøge deres største Dybder 

 med Skraben; Wyville Thomson, Professor i Zoologi 

 i Edinborg, er dens videnskabelige Chef. Blandt det, som 

 de hidtil udførte Dybvandsskrabninger give Grund til at 

 vente, er Opdagelsen af Dyreformer, som man hidtil 

 havde Grund til at betragte som uddøde under geologiske 

 Perioder, der ere afsluttede for lang Tid siden. Dertil 

 høre f. Ex. nogle mærkelige Søborrer, som tilhøre Slægter, 

 der ikke have været sete siden Kridttiden, men som paa 

 Atlanterhavets store Dybder bleve opdagede baade af de 

 engelske, amerikanske og svenske (»Josephina«) Expedi- 

 tioner. Og blandt lignende for den øvrige nulevende 

 Havfauna lige saa fremmede Former gjør man ogsaa Regning 

 paa at lære at kjende nogle, som i sig forene Træk, der 

 nu som Følge af Udviklingens Divergens ere fordelte paa 

 mange forskjellige Slægter, undertiden paa forskjellige 

 Ordener eller Klasser, paa lignende Maade som hos de for 

 nylig her i Tidsskriftet omtalte Oreodonter og Dinocerater 

 i de nordamerikanske Tertiærlag. 



Efter denne lille Digression, paa hvilken vi have 

 fulgt Professor Loven for at give en kort Antydning af 

 nogle af de Veje, ad hvilke man i den allersidste Tid har 

 søgt at fyldestgjøre de store Opgaver, Naturforskningen 

 har stillet sig, ville vi endnu omtale, at man i den 

 allerseneste Tid har studeret Spørgsmaalet om de lysende 



