430 



og Celle føjes til Celle som Stenene i en Bygning. Vi 

 ville nu gaa lidt nærmere ind paa Betragtningen af selve 

 Samfundet og se, hvorledes vi hæves fra det ene Yder- 

 punkt, som vi i forrige Afsnit betragtede, Slimsvampene, 

 til det andet Yderpunkt, en af de højere organiserede 

 Planter, som f. Ex. en Græskarplante, af hvilken en Celle 

 afbildedes S. 392, Fig. 5. 



Jeg tillod mig i første Afsnit at føre mine Læsere 

 til de tropiske Have og til Oceanets Bund; vi ville denne 

 Gang begynde med en Udflugt til den evige Snes kolde, 

 blændende hvide Rige. Ikke overalt er det dog blændende 

 hvidt; vi kunne finde Steder, hvor Sneen er som farvet 

 med Blod eller rød Vin, eller vide Strækninger, over hvilke 

 Rosens yndige Skær er udbredt; den »røde Sne« er 

 bekjendt, ikke blot fra Høj alpernes Toppe, men ogsaa fra 

 Norges Bræer og Polarlandenes Kyster; »Crimson cliflFs« 

 ved Baffinsbay have Navn af den. Alt for mere end 

 30 Aar siden opdagede man, at det er Milliarder af røde 

 Smaakugler, som ved deres Masse frembringe denne i 

 store Afstande synlige Farvefremtoning, og at hver af 

 dem er en lille Organisme, hvilken vi nærmest vel tør 

 sammenligne med de smaa Pro^omy^a - Kugler , som vi 

 vidtløftig omtalte i Begyndelsen af forrige Afsnit. Man 

 opdagede ogsaa snart, at de undertiden bevægede sig, 

 hvorfor de da bleve henførte til »Infusionsdyrene«, og der 

 blev givet mere eller mindre fantastiske Beskrivelser af 

 dem. Skjønt vi endnu ikke have kunnet forfølge deres 

 hele Livsløb, vide vi dog saa meget, at vi tør føre dem, 

 maaske endog som Art, sammen med en Algeform, der 

 undertiden træder op hist og her i Mellemeuropas Lav- 

 lande og farver Vandene blodigrøde, og den kjende vi 

 næsten fuldstændig. I hosstaaende Billede (Fig. 1) ere 



