443 



at udrede Slægtskabsforholdene mellem Cellerne i f. Ex. 

 de Planter, der afbildedes ovenfor Fig. 2, a og b, eller 

 i vor Gonium (Fig. 3), hvem vil saa paatage sig dette 

 Arbejde i et saa uhyre Samfund som et Bøgetræ; det vilde 

 være det samme som at ville udregne Slægtskabsforholdene 

 mellem alle Mennesker med Eva som Stammemoder. 



Alle Cellerne i hver eneste Plante ere altsaa i 

 Familie med hverandre; og hver Plante, om den end naar 

 nok saa højt i Udviklingsgrad, staar altsaa i sin første 

 Begyndelse paa det samme Trin som det, de laveste af 

 alle Planter indtage gjennem hele deres Liv eller dog en 

 meget stor Del af det. Darwinismen har i dette For- 

 hold søgt en Støtte, og det er bleven udtalt, at enhver 

 Plante (og det samme gj ælder jo for øvrigt ogsaa Dyrene 

 eller med andre Ord alle Organismer) saaledes i korte 

 og grove Træk i sin Udviklings Historie (Ontogenesen) 

 repeterer sin Nedstamnings Historie (Phylogenesen). Dette 

 kan vel passe godt ind i Theorien, men det yder aaben- 

 bart intet Bevis for, at alle Planter (eller egentlig alle 

 levende Væsener) ere i virkelig Familie med hverandre 

 og det omstøder intet i den ældre Lære om selvstændige 

 Skabelser. 



Vi maa nu her kaste et kort Blik tilbage paa Dyre- 

 riget; thi hvad der i denne Sag gjælder for alle Planter, 

 gjælder paa lignende Maade for alle Dyr og Mennesker 

 og paa lignende Maade altsaa for alle levende Væsener. 

 Jeg paapegede i mit første Afsnit, at fra de fritlevende 

 amøbeagtige Væseners Gruppe udstraalede til den ene 

 Side Planteriget, til den anden Dyreriget. Som hver 

 af »den røde Snes« Smaakugler især kun deri er forskjellig 

 fra den højeste Plante, at den er et enkelt Individ 

 (Celle) paa et yderst lavt Udviklingsstadium, men denne 



