471 



Hovedskallens Form kommer Kængm'uens saa nær, at 

 der deri er Vidnesbyrd om et nært Slægtskab mellem 

 dem; dermed stemmer ogsaa Fortændernes Antal (^ i 

 hver Side eller f i alt) og Kindtændernes Form og 

 Bygning: derimod stemmer disses Antal med Vombatens 

 og ligeledes Formen af den forreste Fortand i hver 

 Kjæbe ; det er Vombatens (»Punggnavernes«) store, 

 mejseldannede, rodaabne og derfor hele Livet igjennem 

 sig fornyende Gnavertænder, den samme Typus i Hoved- 

 sagen som hos Toxodon eller Mesothoriet (jfr. Fig. 16 



Fig. 2 3. Hovedskal af Diprotodon (omtr. ^m af den naturlige Størrelse), 



(efter O w en). 



Og 17) eller som hos Gnaverne. Vi slutte heraf, at 

 Diprotodon var et med Kænguruerne nærmest beslægtet 

 Pungdyr, der i Systemet vil være at indordne i det store 

 Gab mellem Vombat og Kænguru, men nærmest ved de 

 sidste, og at den som disse levede afPlanteføde — maaske 

 af Blade, som den skaffede sig ved at overgnave Træ- 

 stammerne. Kjendte man ikke noget til Skelettet, ^^Ide 

 man ikke des mindre kunne slutte, at den dog rimeligvis 

 hverken var en Springer som Kænguruen, en Gnaver som 



