8 
allerede i den Omstændighed, at Botanikerne jevnlig  maae 
revidere Fortegnelsen over de opstillede Arter og nødes 
til at slaae flere sammen til een, idet man har fundet 
Mellemformer, der danne en umærkelig Overgang fra den 
ene til den anden. Men endnu langt mere afgjørende ere 
de Experimenter, der ere blevne udførte af Decaisne, 
Directeuren for Jardin des plantes i Paris. Linné op- 
stillede 20 Arter af Veibred (Plantago), og i vore Tider er 
Tallet steget til 115—130, hvoraf 20 skulle findes i Europa. 
Decaisne tog nu Frø af en af disse Arter, saaede dem i 
forskjellig Slags Jord og fandt blandt de fra et og samme 
Individ nedstammende Planter syv af de Former, der ere 
blevne opstillede som egne Årter. Omvendt tog han Frø 
af formeentlig forskjellige Arter og saae de fremspirende 
Planter tabe deres Årtskjendemærker og komme til at ligne 
hverandre såa meget, at de ikke mere kunde adskilles. 
Hvis disse Planter vare fremspirede påa samme Plet, hvor 
Moderplanten stod, vilde de have faaet dennes Udseende; 
de forandrede Forhold vare nok til at forandre deres 
Skikkelse og vise, at de virkeligt kun vare Racer og ikke 
Arter. Og de Kjendetegn, der adskille disse formeentlige 
Arter, ere ingenlunde ubetydelige: nogle have ægformede 
Blade, andre lange og smalle; hos nogle sidde de i en 
lille, flad Roset, hos andre danne de et tæt, opreist 
Knippe; Planten er snart glat, snart haaret, snart een- 
aarig, snart perennerende. I Dyreriget findes ganske lig- 
nende Forhold. Ogsaa her findes Mellemformer, som 
danne saa umærkelige Overgange mellem Former, der, 
betragtede i og for sig, vilde blive henførte til forskjellige 
Arter, at det ikke er muligt at trække nogen Grændse, og 
at man derfor nødes til at forene disse Former til een og 
samme Årt. Endog blandt Pattedyrene, hvor Artsmærkerne 
