9 
ere mere udprægede end i nogen anden Klasse, findes 
Exempler herpaåaa Imellem Ræven i det nordlige Europa 
og den i Ægypten er der en ikke ringe Forskjel, men 
i de mellemliggende Lande findes Mellemformer, som 
sammenknytte dem til een Art. Shacalen i Indien og 
den i Senegal henførtes endnu af den yngre Cuvier til to for- 
skjellige Arter, men efter at man har fundet Bindeleddene har 
nys afdøde Isidore Geoffroi slaaet dem sammen til een. 
Om de kunstige Racers Tilværelse kan der ikke 
herske mindste Tvivl. Paa alle Sider ere vi omgivne af 
en Mangfoldighed af Former, der beviislig høre til een og 
samme Årt. I mange Tilfælde er det kun Varieteter, hvis 
Afkom atter vender tilbage til den oprindelige Typus. 
Naar man saaledes saaer Kjernerne af en fiin Pære, faaer 
man et vildt Træ, som er besat med Torne og bærer smaa, 
sure, sammensnerpende, træede Frugter. Men ofte er det 
virkelige Racer, der beholde deres Charakteer, naar de 
saaes. Dette er saaledes Tilfældet med visse Ferskener, 
Blommer, Viindruer og Æbler. Ved vore Kjøkkenurter, 
der ere eenaarige Væxter og ikke som Frugttræerne kunne 
formeres ved Podning, Oculering eller deslige, maaåe selv- 
følgelig Racetrækkene gaae i Arv fra Slægt til Slægt. 
De Forskjelligheder, der ere frembragte ved Dyrkning, 
ere ofte særdeles betydelige. Vi ville blot minde om 
Kaalen. Enhver kjender dens Hovedformer: Hvidkaalen 
med dens tætte Hoved; Rosenkaalen med dens lange Stilk 
besat med smaa rosenformede Bladsamlinger; Grønkaalen 
med dens frit udgaaende krusede Blade; Blomkaalen, der 
indeslutter den velsmagende Blomsterstand, og Kaalrabien, 
hvor Stenglen svulmer op til en tyk, saftig Knude. Men 
enhver af disse fem Hovedformer har mange Under- 
afdelinger, saa at man kan anslaae til ikke mindre end 
