22 
sig, for at faae et individ med en fremstaaende Hale, og 
denne Eiendommelighed vilde da let kunne gaae i Årv. 
Som med Hvirvelstøtten gaaer det med Hjerneskal- 
len. Craniet af et Vildsviin er langt mere afvigende fra et 
tamt Sviins end de meest forskjellige Menneskeracers. Lige- 
ledes vil Enhver see en iøinefaldende Forskjel mellem 
Hjerneskallen af en Pudel og en Mynde, medens der hører 
Øvelse til at kjende et Negercranium fra en hvid Mands. 
I pbhysiologisk Henseende hersker der ogsåa den 
største Overeensstemmelse mellem Menneskeracerne. Hos 
dem alle kan Qvinden undfange til enhver Tid af Aaret, 
og de Forskjelligheder, der findes i Svangerskabets Længde, 
ere langt ringere end hos Dyreracerne. 
Vi have allerede ovenfor seet, atinstinktet kan være 
højst forskjeligt hos en og samme Dyreart. Vi ville her 
endnu tilføje den mærkelige Forandring, Svinet har under- 
gaaet ved at tæmmes.  Vildsvinet er et natligt Dyr, der 
sover om Dagen i sit Leie, og streifer om efter Føde om 
Natten; i tam Tilstand sover Svinet om Natten og er for 
det meste vaagent om Dagen. Her see vi to Racer, der 
leve ved Siden af hverandre og frembyde' en såa fuldstæn- 
dig Modsætning i Instinkt som den mellem et Natdyr og 
et Dagdyr. Hos Menneskene findes intet Tilsvarende, men 
de psychiske Forskjelligheder ere imidlertid blevne benyt- 
tede som et væsentligt Moment i den polygenistiske Byg- 
ning, og vi maae derfor opholde os lidt ved Betragtningen 
af dette Spørgsmaal. I anatomisk og physiologisk Hen- 
seende er Overeensstemmelsen mellem alle Mennesker saa 
stor, at man kan sige, de ere eens. Saaledes gaaer det 
ikke med de aandelige Livsyttringer. Menneskeaanden er 
modtagelig for såa stor en Udvikling, og der er en såa 
uhyre Afstand mellem det raåae, uvidende Menneske, 
