23 
der voxer op under ugunstige Forhold og eensformige 
Omgivelser, og det dannede, kundskabsrige Menneske, 
der hører til samme Folk, at det ikke kan forundre os 
at finde store Afvigelser mellem Folkeslagene og Racerne 
i aandelig Henseende. Naar man tænker paa en Kulsvier, 
der lever i det Indre af en stor Skov, ikke har seet 
Andet fra Barnsbeen af, og kun træder i Forbindelse med 
Omverdenen, for såa vidt som han i den nærmeste By sælger 
sine Kul og kjøber de faa Ting, der udkræves til hans 
Underhold, og med ham sammenholder en Alexander von 
Humboldt, der har bereist det Meste af Jordkloden, der har 
gjennemgrandsket alle Naturens Enemærker og saa at sige 
er bleven Foreningspunktet for Naturvidenskabens mange 
Grene, da er Forskjellen saa umaadelig, at vi lære at 
vurdere den unægtelige, betydelige Afstand, der findes 
mellem de Menneskegrupper, der staae lavest, og dem, 
der gaae i Spidsen for hele Slægten. Men hertil kommer 
endnu, åt man har bygget paa overfladiske og usande 
Beretninger, som et nøiere Kjendskab til de paagjældende 
Forhold har gjendrevet, eller at man har udlagt rigtige 
Facta paa en gal Maade. Man har saaledes paastaaet, at 
Malaierne påaSydhavsøerne vare blottede for alle moralske 
Begreber, og villet bevise dette af den Omstændighed, at 
deres Sprog ikke indeholder Udtryk for Begreberne Rede- 
lighed, Retfærdighed, Forbrydelse, Synd o.s.v. Men dette 
kommer kun af en Mangel paa Evne til at abstrahere. 
Det samme Sprog mangler Ord for Begreber som Fugl, 
Træ, Fisk, hvoraf dog Ingen vil falde paa at slutte, at de 
forvexle disse Væsener. Desuden viser ogsaa deres Handle- 
maade tydeligt nok, at de gjøre Forskjel paa Godt og 
Ondt og kjende Pligtbegrebet, da de belønne En og straffe 
en Anden. 
