27 
gjensidig Beskyttelse. Man finder Landsbyer paa 60—70 
Hytter, der tælle 800—1000 Indvaanere. 
De, der fælde saa haard en Dom over Nyhollænderne 
i moralsk Henseende, omtale deres Lidenskaber, som om 
disse vare noget Særeget for dem, og som om ikke Drik- 
fældighed, Hevngjerrighed og Usædelighed gjenfandtes i et- 
hvert Samfund af Mennesker. En Gang bedragne af en 
Hvid tabe de rigtignok al Tillid og betale Ondt med Ondt, 
men mod den, der vinder deres Tillid, vise de sig skikke- 
lige og redelige. Man har ogsaa villet frakjende dem al Reli- 
giøsitet; men dette er aldeles ubegrundet. De begrave deres 
Døde med høijitidelige Ceremonier, omgive deres Grave med 
Barkstrimler for åt beskytte dem mod de onde Aander og 
nedlægge Vaaben i dem for at de Døde kunne bekjæmpe 
deres Fjender, saa at de altsaa maa have en Forestilling 
om et andet Liv, hvilket ogsaa fremgaaer af deres Frygt 
for Gjengangere. Alle Folkestammerne i Australien have 
endvidere Troen påa en god og en ond Aand og des- 
foruden en Mængde underorånede højere Væsener. 
Australierne tåle mange forskjellige Dialecter, men til 
Trods for deres indbyrdes Åfvigelser slutte de sig alle til 
et fælleds Grundsprog, der har såa megen Lighed med de 
dravidiske Sprog i Indien, at man maa henføre dem til 
samme Sprogfamilie. Naar hertil kommer, at man blandt 
Draviderne har fundet Individer, der aldeles lignede Åustra- 
lierne, er det rimeligt at antage, at denne Verdensdeel, 
langtfra at være beboet af en egen Art Væsener, er bleven 
befolket ved Indvandring fra de nærliggende Lande. Vi 
finde altsaa, at Australierne lige saa lidt som Negrene og 
Hottentotterne ere væsentligt forskjellige fra andre Menne- 
sker, og vi have seet, at de øvrige Forskjelligheder, der 
findes blandt Menneskegrupperne, ere af samme Natur som 
