48 
kort efter af en Sygdom, og Adams var altsaa ene til- 
bage. Han stræbte nu at hæve sin lille Verden af den' 
Fordærvelse, hvori den var nedsunken, og det lykkedes 
ham saa godt, at den engelske Capitain Beechey, der 
kom til Øen 1825, blev forbåuset over det aandelige og 
legemlige Udviklingstrin, hvorpaa han fandt Befolkningen. 
De udmærkede sig ved deres smukke Proportioner, deres 
usædvanlige Muskelkraft og Behændighed, en Sundhed, 
der først blev angreben ved deres Samkvem med Mand- 
skabet, en livlig, opvakt Aand og Lyst til at erhverve 
Kundskaber. Denne Krydsningsraåce var altsaa hverken van- 
slægtet i legemlig eller aandelig Henseende. Om deres 
Frugtbarhed kan man dømme af følgende Talstørrelser. I 
Aaret 1790 vare Colonisterne, som vi have seet, 30 i 
Tallet; i 1825 var der 66, og det uagtet Mord og Ulykkes- 
tilfælde engang havde bragt dem ned til 14; i 1856, da 
hele Befolkningen blev forflyttet til Øen Norfolk, fordi 
deres gamle Hjem ei længere kunde føde såa mange 
Mennesker, vare de 189, nemlig 96 Mænd og 93 Kvinder. 
I de sidste 31 Aar var Folkemængden altsaa stegen til 
det Tredobbelte. Man har kun Beretning om, at een 
Mand er kommen til, og Talforholdet mellem Kjønnene 
viser ogsaa, at der ei har kunnet støde mange til"). 
I det Foregaaende have vi seet, at der i hele den 
organiske Verden opstaaer Forskjelligheder indenfor Arten, 
”) Jeg har gjengivet denne Beretning efter Quatrefages, fordi de 
meddeelte Facta i sig selv ere interessante. Derimod kan jeg 
ikke ganske tillægge dem den Betydning som Quatrefages. Af 
de her meddeelte Oplysninger kan ikke sluttes, at der har dannet 
sig nogen Race, hvis fremtidige Bestaaen er sikkret; thi da det 
hele Tidsrum kun omfatter 66 Aar, kunde den i 1856 levende 
