60 
vider, der alle frembød denne Besynderlighed i høiere eller 
ringere Grad. 
I alle disse Tilfælde see vi, med hvilken Styrke Årve- 
ligheden søger at fastholde en fremkommen Åfvigelse, og 
vi kunne see, hvor let man kunde have faaet en heel 
Race af saadanne Individer. Naar den afvigende Dannelse 
har kunnet holde sig, skjøndt ingen af Individerne for- 
enedes med sin Lige, men alle med normale Mennesker, 
kan man tænke, hvorledes den vilde have grebet om sig, 
hvis her som ved Dyreracerne eensartede Individer havde 
avlet Afkom. Hvis for Exemyel ved et Skibbrud nogle 
saadanne Individer vare blevne henkastede paa en ube- 
boet Ø, kunde der let være opstaaet en Race, der heelt 
igjennem bevarede de nævnte Eiendommeligheder, og hvem 
vilde da have troet, at de vare udgåaede fra den reneste 
hvide Race? i 
Der ere flere Omstændigheder, der forklare, hvorfor 
Menneskeracerne ikke frembyde saa store indbyrdes 
Afvigelser - som Dyreracerne. For det første maae vi 
fremhæve, at der i Almindelighed intet kunstigt Udvalg 
finder Sted hos Mennesket. Det abnorme Individ forenes 
med et normalt, deres Børn ligeledes, og ved denne 
bestandige Tilførsel af Blod fra normale Individer ud- 
slettes Særegenheden snart. Naar man anvender det 
kunstige Udvalg, seer man den bevares ligesom hos Dyrene. 
Frederik Vilheim og Frederik den Store af Preus- 
sen, der satte deres Stolthed i at have store Soldater, 
droge Omsorg for, at deres Grenaderer giftede sig med 
store Fruentimmer, og Resultatet blev, at Befolkningen om- 
kring Potsdam, navnlig den kvindelige, var betydelig større 
af Legemsbygning end Beboerne i de tilstødende Lands- 
dele. 
