88 
den thebaiske Palme eller Doumpalmen (GCucifera the- 
baica) et af de mest udbredte Træer i Overægypten, ligeledes 
hos Dracænaer, Yuccaer og de for Brasiliens Campos 
eiendommelige Vellozier (Fig. 5). Disse sidste opnaae en 
Høide af 6—10 Fod og voxe især i stor Mængde i Diamant- 
distriktet, hvor Camposvegetationen fremtræder i sin mest 
charakteristiske Skikkelse, og hvor deres Forekomst. af 
Beboerne endog ansees som Tegn paa Jordbundens Dia- 
mantrigdom. Her sees deres ved de aarlige Markbrande 
afsvedne sorte Stammer at strække de stive Arme iveiret 
mellem haarede gråaagrønne Græsser, hvidhovede Eriocau- 
loner, uldede Læbeplanter og talløse Compositeer”). 
Den eiendommelige Form af de eenkim- 
bladede Træer finder let sin Forklaring i 
Aarsskuddets Bygning. Stængelstykkerne 
frembyde ikke den Vexel i Længde som hos 
de tokimbladede Træer, men de ere alle 
lige lange — oftest meget korte — og 
have alle den samme Form (Fig. 6); des- 
uden dannes der ikke nogen Knop i 
Hjørnet af Bladene.  sDerimod. er det 
Stykke, som ÅAarsskuddet hvert Aar føier 
til Stammen, ikke under Træets hele Leve- 
Et Stammestykke ,. . £ : . . 
at Geonoma orn td. lige langt; det tiltager  Lænedessindel 
bigniana; ab et mm 
AE BØ ræet begynder at blomstre, og derpaa 
tager det atter af. Hertil kommer endnu, 
at Aarsskuddet allerede det første Aar opnaaer den 
Tykkelse, som det vedbliver at have hele . Træets 
Liv igjennem. Man vil let indsee, at Følgen heraf 
") Martius's Reise, 2. pag. 463. 
