89 
bliver, at hvert Aarsskud kun føier et Stykke til i Højden 
af den engang begyndte Støtte. Vil man derfor sammen- 
ligne de tokimbladede Træer med Bygninger, komme de 
eenkimbladede til at svare til Søiler, og der er neppe 
nogen Tvivl om, at Palmerne (navnlig Daddelpalmen 
og Dværgpalmen) have tjent som Forbillede for den 
klassiske Bygningskunsts Tempelsøiler med Løvgesimser 
om Capitælet. Der er især nogle af Amerikas Palmer, 
hvis Stamme er saa glat og fuldkommen cylindrisk som 
om den var dreiet, og paa hvilke Arrene af Bla- 
dene sidde saa regelmæssigt, at Stammen faaer en 
skuffende Lighed med Sandsteenssøiler. De gjøre der- 
for en fortrinlig Virkning i Alleer, hvortil de (navnlig 
Oreodoxa regia) ogsaa ofte benyttes paa de vest- 
indiske Øer. | 
Forenede til Skove danne Palmerne undertiden sande 
Naturtempler; dette er saaledes Tilfældet med Mauritia- 
palmerne i Sydamerika, hvis Stammer som regelmæssige 
Søiler stige lodret iveiret til en Højde af 80—100 Fod 
— ofte i store Strækninger ganske af samme Størrelse 
og i samme Afstand fra hverandre. Naar hertil kommer 
den mørkeblaa tropiske Himmelhvælving og den dybe Ko 
og Taushed, som kun afbrydes af en sagte Hvidsken i 
Kronerne, da kan man forstaae de Reisendes begeistrede 
Skildringer af den opløftende Stemning og Andagt, som 
hine Skove fremkalde; men det Monotone er ofte saa 
fremherskende i Palmeskoven, at den langtfra altid er til- 
talende og ofte trættende. Vi kunne derfor ingenlunde 
samstemme med dem, der tilkjende Palmen Prisen som 
den ædleste og skjønneste Træform; den vil meget 
snarere, som vi nedenfor skulle see, tilkomme Bøgen. 
