92 
ere store og overvintre ligesom hos andre Træer; kun af 
dem dannes der det følgende Aar egentlige Grene, som 
ere krandsstillede. I Hjørnerne derimod af alle de andre 
Blade paa hele Aarsskuddet sidde småa Knopper, som 
(ved en Anticipation i Udviklingen) komme frem samtidig 
med Bladene og danne de mærkelige smaa, med naale- 
formige Blade forsynede Dværggrene, som nedenfor nær- 
mere skulle beskrives. Da disse Dværggrene kun blive 
siddende 2—3 Aar, saa staaer Aarsskuddet allerede i det 
andet eller tredie Aar ganske nøgent, og herved opstaae 
de aldeles greenløse Partier, som adskille de paa hinanden 
følgende Kronetager. Hos intet andet Træ kan man indtil 
dets seneste Alder saa skarpt og tydeligt sondre mellem hvert 
Aarsskuds Deelagtighed i Stammens Dannelse som hos Fyrren. 
Man kan saaledes ved at gjennemskjære Stammen ved 
Grunden af hvert Aarsskud dele hele Træet i Partier, der 
med Hensyn til Formen ere ganske eens, men kun for- 
skjellige i Størrelse, og som hver for sig gjengive Aars- 
skuddets Udseende i det andet Aar med en ved Alderen 
kun lidet forandret Skikkelse. I tætte Bevoxninger træde 
især de for Stammen charakteristiske Forhold tydeligt frem ; 
her afkastes nemlig Grenene til en betydelig Højde, og 
kun i Toppen sidder en lille Krone, og Grenene ere da 
ofte saa smaa i Forhold til Stammen, at denne næsten 
gjengiver de eenkimbladede Træers Søileform (Fig. 10). De 
tætstillede nøgne Stammer, den planteløse Jordbund her- 
imellem, kun bedækket med brune hensmuldrende Naale, 
den melancholske Susen i Toppene og hertil den stærke 
harpixagtige Lugt, alt dette i Forening giver Naaletræernes 
Skove en høist ejendommelig Charakteer, der tildeels be- 
rettiger Sammenligningen med en Skovkirkegaard. Men 
hvor forskjelligt er ikke det Indtryk, man modtager af en 
