102 
Bøgen staaer blandt Træerne som Udtryk for den 
livsglade og kraftige Sundhed, og der er neppe noget 
andet Træ, hvor Kraft saaledes er pårret med Ynde og 
Livsfylde, der er neppe noget andet Træ, hvor såa store 
Modsætninger i de architectoniske Anlæg ere forenede til 
et saa fuldstændig harmonisk Hele. Uagtet hver enkelt 
Green for sig betragtet er såa regelmæssig toradet og 
flad, at den næsten synes stiv (Fig. 1), saa danne de 
dog i Forening hvælvede Buer, hvor Bølgelinier — der 
endog gjentage sig i Bladrandens lette Bølgeslag — over- 
alt ere fremherskende. Den altid glatte”) Stamme hæver 
sig stolt iveiret og udøver sit Herredømme over de for- 
holdsviis tynde, foroven opadrettede, forneden vand- 
rette eller svagt ludende Grene”) (Fig. 16), og dog bære 
disse Grene, sete nærved, Styrkens Præg, såa at man 
uvilkaarlig maa sammenligne dem med en strammet, 
muskelstærk Arm, der truer med at sprænge sin tynde 
all) 
staalgraa Barkklædning Bladene danne det tætteste Løv- 
hvælv — hertil bidrager, som det vil sees af det Følgende, 
fornemlig Dværggrenene —, og naar Solstraalerne glide hen 
over dem, frembringes et vexlende Spil af Farver og Lys, 
som gjør Bøgen til den værdigste Gjenstand for Malerens 
Pensel. Bøgen er fremfor noget andet Træ selskabeligt, 
og ihvorvel den eenlige Bøg er rig påa architectonisk 
Skjønhed, saa er det dog navnlig i Skoven, at den viser 
”) Bøgen adskiller sig fra de fleste Træer væsentlig derved, at Barken 
vedbliver at være i Livsvirksomhed og voxe, efterhaanden som 
Stammen tiltager i Tykkelse, saa at den aldrig faaer Revner. 
Dette bidrager fornemmelig til at give Bøgen et ungdommeligt 
Præg endog i dens højeste Alder, hvilket især er paafaldende, 
naar den sees ved Siden af den dybtfurede Eg. 
”) Oftest bøjer Enden af Grenen sig atter lidt iveiret. 
==) Masius 1. Cc: 
