105 
danner et Miniaturbillede af det hele Træ, saa viser der 
sig hos Bøgen en paafaldende Forskjel mellem den aldeles 
flade Green og det hele Træ med sin kuppelformige 
Krone. Sammenligner man derimod en Green med det 
unge Bøgetræ, da vil man finde dem fuldkommen over- 
eensstemmende i Form. Den unge Bøg har endnu i en 
Høide af ti Fod") eller derover alle sine Grene stillede ud 
til to Sider i samme Plan, såa at den er ligesaa flad og 
symmetrisk, som om den kunde være et Espalliertræ, og 
ligeledes beholder Kronen endog hos gamle Træer den 
samme Form i Toppen. Først naar Stammen har opnaaet 
en Højde af 12—15 Fod, begynde Hovedgrenene at stille 
sig concentrisk og ombytte påa samme Tid den verticale 
Stilling med den horizontale, en Forandring som synes at 
beroe paa Lysets Indvirkning ”). I architectonisk Henseende 
stiller saaledes nærværende Trætypus — og blandt de 
herhenhørende Træer mavnlig Bøgen — sig som den fuld- 
komneste, fordi der i den aabenbarer sig de største Mod- 
sætninger — mellem den concentriske Stilling af Hoved- 
grenene og den symmetriske af de mindre Grene — og 
dog den største Harmoni, den største Mangfoldighed og 
dog Eenhed. 
Inden vi forlade Bøgen turde det maåaaskee bemærkes, 
at den påa Grund af sin udprægede Kuppelform synes at 
have tjent som Forbillede for den christelige Bygnings- 
kunsts Domkirker; ligesom det ogsaa er værd at erindre, 
at der til Bøgen knytter sig Mindet om de første Spor til 
") Elmen bevarer ofte sin symmetriske Charakteer endog til en Høide 
af 20". 
") Sml. Wigand: Der Baum. 1854. I dette Skrift finder man over- 
hovedet de bedste Bidrag til denne endnu lidet bearbeidede Deel 
af Morphologien, som omhandler Træernes Architectonik. 
