108 
som senere skal blive berørt”). — Det er jo bekjendt, 
at der af Sommerfuglens Æg fremkommer en saa kaldet 
Kaalorm d. v. s. en Larve med et langstrakt, trindt, 
blødt Legeme, der ofte er prydet med en broget Farve- 
”) Nemlig at Pupen ikke har det mumieagtige, indpåkkede Udseende 
som Sommerfuglepupen, men mere ligner det udviklede Insekt, 
da Vingerne, Lemmerne, Antennerne 0. s. v. ligge ganske frit og 
ikké ere sammenlimede med hinanden og med Kroppen. (Man 
sammenligne den Fremstilling af Oldenborrens Metamorfose, 
som tidligere er given i dette Tidsskrift 4de Bd.). Hos en 
Deel Fluer synes der kun at være 2 Stadier "i Metamorfosen, 
nemlig Larvens og Fluens; dog bemærker man, at Larven i den 
sidste Tid, der gaaer forud for Forvandlingen; ligger stille og 
ligesom er noget indskrumpen; aabner man den nu, vil man 
finde en ganske regelmæsig Fluepupe inden i den. Sagen er 
nemlig, at Larvehuden her ikke afkastes under. Forpupningen. — 
De ovenfor opregnede Insekter høre alle til dem, der gjennem- 
gaae en fuldstændig Forvandling, som man pleier at ud- 
trykke sig. Om Tæger, Cicader, Bladlus, Termiter, Græshopper, 
Faarekyllinger, Jordkrebs, Knælere, Kakerlakker, Ørentvister osv. 
pleier man derimod at sige, at de gjennemgaae en ufuld- 
stændig Forvandling. De ere nemlig allerede som Unger 
(Larver) deres Forældre fuldkommen lige i alt væsenligt, naar 
undtages, at de mangle Vingerne og som alle Unger ere ude af 
Stand til at forplante sig. Førend det sidste Hudskifte, ved 
hvilket de blive i Stand til at flyve, gaaer en Periode, da Vingerne 
sees paa Ryggen som Å smaae Rudimenter, hver i sit Hudfuteral 
— adskillige Iagttagelser f. Ex. Lespés's over Termiterne tale 
dog for, at Vingerne komme frem en Deel tidligere, længe førend 
det næstsidste Hudskifte — og dette saakaldte Nymfestadium 
skulde da nærmest svare til Pupestadiet hos andre Insekter, men 
»Nymfen« bevæger sig, tager Føde til sig, fortsætter kort sagt i 
enhver Henseende det Liv, som Larven har ført, selv om dette er 
temmelig forskjelligt fra det færdige Insekts; den slutter sig i det 
hele ganske til Larveformen, medens Pupen slutter sig til den 
fuldkomne Insektform. Naar Forvandlingen altsaa her i det 
væsenlige blot bestaaer i at Insektet faaer Vinger, vilde det uden 
Tvivl være rigtigst at indrømme, at her egenlig slet ingen For- 
vandling finder Sted. Man seer det bedst deraf, at der i de 
samme Grupper findes mange Former, som aldrig faae Vinger og 
hvis Udviklingshistorie i øvrigt er aldeles den samme, Paa den 
