131 
udstyret med 6 Par smaae Mundfødder, af hvilke man 
dog kun seer det yderste, der danner ligesom et Dække 
under de andre og slutter tæt op til den flade og glatte 
Bugskal. Derefter følge 5 Par lange Been, det forreste 
uddannet til et Par stærke Tænger eller Saxe ligesom hos 
Flodkrebsen; naar de bøjes sammen, kunne de ofte 
næsten ganske fååe Plads under Skjoldet; de efterlade 
netop såa megen Plads mellem sig, at der kan blive Rum 
til Halen; denne er ikke et kraftigt, kjødrigt Svømme- 
redskab som hos Flodkrebsen, men en lille, flad, leddet 
Plade, der bæres bøiet ind under Bugen i den dertil be- 
stemte Fordybning, hvor den passer saa nøie, at den 
ligesom Mundfødderne næsten kun danner een Flade med 
den glatte Skal; den sees derfor i Reglen slet ikke, naar 
man betragter Dyret ovenfra. Der er i det hele en vis 
Lighed mellem en Krabbe og en Skildpadde; kan Krabben 
end ikke trække sine Lemmer og Hale ind i sin Skal, 
såa kan den dog lige saa godt som Havskildpadderne f. Ex. 
trække sine Been ind under sig og frembyde sin Fjende 
påa alle Sider en haard og glat Skal, der vil byde mangt 
et Angreb Trods. — Naar ikke, som hos enkelte Former, 
Thompson, men gik først ind i den almindelige Bevidsthed ved 
Rathkes Undersøgelser (1842), uagtet Fortjenesten egenlig til- 
kommer Steenstrup, hvis Undersøgelser ere anstillede i 1839 
og offentliggjorte 1842, og fra hvem det af R. benyttede Materiale 
hidrørte. Senest har Sp. Bate offentliggjort udførlige Under- 
søgelser over Udviklingen af vor alm. Strandkrabbe (Carcinus 
mænas) (Philosoph. Transact. 1858). Metamorfosen er hidtil paa- 
vist hos følgende Slægter: Hyas (Steenstrup, Rathke), Carcinus 
(Du Cane, Spence Bate), Eurynome (Kinåhan), Cancer, Xanthe, 
Pilumnus, Portunus, Polybius, Maja og Pinnotheres 
(Couch) og maaskee endnu- nogle andre Slægter. [Adskillige af 
Thompsons og Couch's Afhandlinger om dette Æmne har jeg 
desværre ikke kunnet benytte]. Smign. Bells Indledning til Hi- 
story of British Crustacea. 
; Sk 
