138 
af Æget, men den undergaaer dog en Række af Foran- 
dringer, hvis endelige Resultat er, at Dyret paa en Maade er 
blevet et ganske andet. Denne Omdannelsesproces. falder 
hos Krebsdyrene, ligesom hos andre lavere Dyr med 
Undtagelse af Insekterne, udelukkende påa deres første, 
meget spæde Alder, og deri ligger Grunden til at man 
først seent er bleven opmærksom derpaa; naar man 
fandt meget smaae Krabber, Reier, Pagurer 0. s. v., 
som ganske lignede de voyne, maatte man ganske natur- 
ligt slutte af Analogien med Edderkopperne f. Ex., at der 
ingen Metamorfose fandt Sted; at der forud derfor alligevel 
laae en heel Kjede af Former,' den ene udviklende sig af 
den anden, kunde man ikke ane. Ligesom hos andre 
Leddyr overskjæres nemlig Udviklingen ved de talrige, 
hurtigt paa hinanden følgende Hudskifter, efter hver af 
hvilke Form og Bygning er modificeret noget, i en Række 
af Udviklingsformer, der mere og mere føre Dyret dets 
endelige Skikkelse imøde, men dog gruppere sig naturligt 
om de to udhævede Hovedtilstande.  Fandtes ikke disse 
Hudskifter, havde Omdannelsen ikke denne abrupte Cha- 
rakteer, eller kunde man see bort derfra, vilde det være 
en jevnt fremskridende Metamorfose ligesom hos 
Padder og Bløddyr, og den vilde slutte sig nærmere til disses 
end til Insekternes. — Man har tidligere betegnet Krab- 
bernes Forvandling som tilbageskridende, fordi den 
uudviklede Krabbe — navnlig Krabbenymfen — besidder 
en fuldkomnere Udvikling af Halen og dennes Vedhæng 
samt en friere Bevægelighed end den fuldt udviklede 
Krabbe; men man skal vanskelig kunne nægte, at denne 
sidste alligevel, naar alt tages i Betragtning, er et 
meget fuldkomnere udviklet Dyr end Krabbelarven, og at 
Krabbernes og Pagurernes Metamorfose bedst paralleliseres 
