148 
At denne additative Metamorfose kun er en for 
mangeleddede Leddyr meget naturlig Form for Legemets 
Væxt og Udvikling og ikke kan henregnes til Metamor- 
fosen i strengeste Forstand, vil sikkert blive Dem endnu 
klarere af Ledormenes Udviklingshistorie. 
Metamorfosen i Ormeklassen. 
Ogsaa hos Ledormene antog man længe, at der 
ingen Metamorfose fandt Sted; "om Iglerne")'f. Ex. 
vidste man, åt de strax optræde med deres fulde Antal af 
Led og i det hele som et Miniaturbillede af hvad de 
senere skulle være, og om Regnormenes”) Yngel, at 
den ikke viser nogen anden væsenlig Forskjel fra de 
gamle, end at Legemet tæller et ringere Antal Led og 
følgelig maa erstatte det manglende ved efterhaanden at 
skyde nye Men det gik her med Ormene som med 
morfose. Hos de bændelormagtige Pentastuoner (v. Beneden 
Ann. d. sc. nåt. 1848 og 49 og Leuckart: Bau und Entwickelungs- 
geschichte der Pentastomen, 1860) er Omdannelsen fra den oprinde- 
lige Mideunge -Typus såa gjennemgribende, at de afgive et meget 
godt Exempel paa en aberrant, tildeels retograd, Udvikling. 
Kun Hav-Edderkopperne (Pycnogoniderne) gjennemgaae 
en Slags additativ Metamorfose, der bedst kan paralleliseres 
med Smaakrebsenes. (See Krøyer, Naturhistorisk Tidsskrift, 3die 
Bd. 1840). 
" Bruskiglerne sidde ligesom rugende paa deres til et Planteblad 
hæftede Æg, indtil Ungerne ere fuldt udviklede; allerede tidligere 
have disse dog forladt Æget, og de ere da endnu uleddede, 
mangle Øine, Snabel o Sugeskive og ere i det hele langt tilbage 
i deres Udvikling. (Grube: Untersuch. uber die Entwickel. d. 
Clepsinen, 1844). 
See dUdekems fortrinlige »histoire naturelle du Tubifex des 
ruisseaux« (Memoires de Vacad. de Belgique, t 26, 1855). Naar 
Tubifex rivuloru m forlader Æggekapslen, har den 30 Led (senere 
indtil 100), Fodbørster, Fordøielseskanal, Nervesystem, Blodkar, 
Nyrer osv., men endnu ikke Spor til Forplantningsredskaber. 
