151 
blive Munden, Fordøielseskanalen og Tarmaabningen tyde- 
lige, og mellem de to bageste Fimrebælter viser der sig 
ringformige Indsnøringer — de første Spor til Dyrets 
senere Ringdelingg — som under Væxten rykke længere fra 
hinanden. Endelig — paa Larvelivets sidste Stadium (Fig. d) 
— see vi det med en 6leddet Krop, Fimrebælterne ere 
endnu tilstede, men intet Spor til Fødder. Nogle og tyve 
Dage efter Æglægningen miste de Fimrehaarene og for- 
lade Geleemassen som træge, hjælpeløse Orme af 1—3” 
Længde (Fig. e). De fire Led, som forhen laae mellem Hovedet 
og Analringen, ere nu forøgede til 10, og de forreste af 
disse have begyndt at faae Børster, men disse aftage i 
Uddannelse for hvert Led man gaaer længere tilbage, og 
forsvinde allerede med det femte Led; til Krogbørster, 
Gjæller o. s. v. er der endnu intet Spor, og man vilde vist- 
nok, hvis man traf disse spæde Annelider uden at kjende 
deres Oprindelse, ikke være i Stand til at erkjende dem 
for hvad de ere. 
Terebellernes  Forvandlingshistorie har megen 
Lighed med Sandormenes"). Ogsaa deres Æg lægges i 
Slimklumper, som hænge fast til Mundingen af det af 
Ormen beboede Rør, og Larvens første Livsperiode til- 
bringes ligeledes i denne Slimmasse. At Æget er for- 
vandlet til Foster, opdager man ved at det bedækkes af 
Fimrehaar og begynder at .røre sig; snart strækker det 
sig i Længden (Fig. a), og Fimrebeklædningen afbrydes af 
en nøgen Forende, paa hvilken der iagttages to røde Øie- 
pletter, og et andet ligeledes nøgent Bælte nær ved 
Bagenden. Samtidig med at Mund og Tarmaabning 
komme til Syne, afsnøres et nyt Led foran Analringen, og 
+) Milne-Edwards: Annal. d. sc. natur. 3 serie. t. 3. 1845. 
