. 166 
de ydre, som af de indre Organer, især Forplantnings- 
organerne. Ogsaa Puppelivet har sin kortere eller længere 
Varighed efter Omstændighederne, især Overvintrings- 
forholdene, og ogsaa paa dette måa man have sin Op- 
mærksomhed fæstet; thi vel ere Pupperne ofte anbragte paa 
skjulte Steder eller kunne påa Grund af deres Farve let over- 
sees, men har man blot engang faaet Øiet op for deres Tilstede- 
værelse, lade de sig paa Grund af deres Passivitet let ødelægge. 
Endelig brister efter en bestemt Frist Puppehylsteret, 
og Insektet træder nu ind i det fjerde Stadium, som 
fuldt udviklet Insekt. Denne Periode er lige saa aktiv som 
Larveperioden, men i en væsenlig forskjellig Retning; 
Larven sørgede blot for sig selv som Individ, den skal 
skaffe sig Føde — det er Hovedsagen; — det fuldkomne 
Insekt derimod anseer Ernæringen som en Bisag; for det 
er Kjærligheden og Forplantningen Livsformaalet; det vil 
ikke sørge for sig selv, tvertimod, det gaaer netop til 
Grunde ved sin Kjærlighed, men det vil sørge for Arten. 
Vil man oplyse dette ved et Exempel, da staaer Sommer- 
fuglen som et, instar omnium. Enhver af Dem, m. H., 
har seet dens Larve, dem man i Flæng kalder Kaal- 
orme, og Enhver veed, hvor dorsk og indolent den er 
til Alt andet end netop at æde. Den fuldkomne Sommer- 
fugl derimod æder næsten Intet, den "opsuger nogle 
Draaber Honningsaft af Blomsterne, en Føde, der er saa 
ætherisk, at den i Længden ikke vilde kunne opretholde 
Livet hos nogen Fugl eller noget Pattedyr, selv om den 
blev givet i tilstrækkelige Portioner. Derimod er hele Livs- 
virksomheden concentreret i Forplantningen ; Hannerne 
sværme omkring for at parre sig med Hunnerne, og disse ere 
efter Parringen i rastløs Virksomhed for at aflægge Æggene 
påa passende Steder. Naar disse Pligter ere opfyldte, døe 
