167 
de bort, og der kommer en Periode, hvori hele Yngelen 
ligger hen, enten som Æg eller som unge Larver; det er 
i denne, at man skal gribe Ødelæggelsesværket an. 
Sammenfattes det her Sagte i en Høvedsum, vil De 
see, at de fleste Insekter have fire Perioder: to, hvor 
Livet er slumrende, passivt, Æg- og Puppestadiet, og to, 
hvor Livet virker og rører sig, men i to modsatte Ret- 
ninger, som Ernæringsliv og Forplantningsliv, Larve og 
fuldkomment Insekt. Hos Insekterne med ufuldstændig 
Forvandling fåae vi kun tre Perioder: en passiv og to 
aktive, her falder Puppelivet i strængere Forstand bort. 
Den sikkreste Hjælp, som den praktiske Entomolog 
altsaa formaaer at yde, er at lære Gartneren de skadelige 
Insekters Livshistorie og Livsvirksomhed at kjende, at lære 
ham, naar de fremtræde som Æg, naar som Larve og 
Puppe, og nåar som fuldkomment insekt. Alle radikale 
Midler maae have deres Basis i CUdviklings- og Livs- 
historien, og alle de Midler, der ikke ståae i Forbindelse 
med denne, ere dikterede enten af Overtro, Dumhed eller 
Charlataneri. Saaledes har man i Italien forsøgt og for- 
søger maaskee endnu at fordrive Larverne fra  Viin- 
haverne ved at drage ud i Procession mod dem med den 
hellige Jomfru i Spidsen; i ældre tydske Afhandlinger an- 
befales det at ryge med gamle Skosaaler, at bestryge 
Træerne med Sæbeskum, at besmøre den Kniv, hvormed 
Træerne beskjæres, med Gedebukkeblod — thi da vilde 
Larverne revne — og mange lignende Absurditeteter, saa 
at det ikke var uden Grund, at en tydsk Naturforsker 
stærkt anbefalede at forelæse Larverne disse Afhandlinger, 
da de saa upaatvivleligt vilde revne af — Latter. 
Foruden Livshistorien kommer der et andet og meget 
væsenligt Forhold i Betragtning, og det er de skadelige 
