168 ; 
Insekters Fjender; thi de blive Jordbrugerens Venner og 
hans naturlige Allierede. Jeg skal. derfor i det Følgende 
foruden Insektets Livshistorie tillige stræbe efter at give 
en Oversigt over dets Fjender og de Midler, hvorved vi 
ere i Stand til at fremme disse og derved skade hine. 
Kaste vi, idet vi stadigt have disse to Hovedformaal 
for Øie, Blikket henover en Have af almindelig Størrelse, 
en tre til fire Tønder Land, da ville vi finde, at der alle- 
rede paa et saa indskrænket Terrain forekommer et Par 
hundrede Arter af mere eller mindre skadelige Insekter 
og omtrent et lige Antal nyttige Dyr. Der fordres allerede her 
en ikke ringe Kundskab for at kunne skjælne sine Venner | 
fra sine Fjender. Spørger man nu, hvilke af disse to- 
hundrede Arter der ere de farligste for Havekulturen, da 
vil Svaret blive forskjelligt, deels efter de forskjellige 
Havers Beliggenhed, Dyrkningsmaade, Kulturtilstand o.s. v., 
deels efter de Planter, hvorpaa man især lægger Vægt. 
Den Gartner, der især kultiverer Træfrugter, vil be- 
klage sig over Larverne til adskillige Møl, Dag- og Nat- 
sværmere ; Landskabsgartneren vil føle sig generet af 
Barkbillerne og Træbukkene, der ødelægge hans Træ- 
plantninger og Buskadser, af Snudebiller, der gjennembore 
Bladene og afgnave Knopperne; Kjøkkengartneren vil be- 
svære sig over Jordlopperne, der afæde hans Roer og 
Salat saa hurtig, som den kommer op; over Larven til vor 
almindelige Sommerfugl, der gjør kort Proces med Kaalen; 
kort sagt, han vil beklage sig over sit og holde de In- 
sekter for de farligste, som angribe de Planter, hvorpaa 
han lægger Hovedvægten. 
" Der gives imidlertid een Hovedgruppe af skadelige 
Insekter, som alle Gartnere maae erklære for Hovedfjender, 
hvad enten de dyrke Blomster, Træer eller Kjøkkenfrugter, 
