175 
savtakkede Forbeen. Da Dyrets underjordiske Færd gjør 
den umiddelbare .lagttagelse såa vanskelig, saa er man i 
denne Henseende henviist deels til Munddelenes og Tarm- 
kanalens Bygning,+ deels til. Fodringsforsøg med fangne 
Individer. — Munddelene vise ganske de for de Hjelm- 
kjæbede eiendommelige Characterer, nemlig at Kjæbens 
ydre Flig (Hjelmen) omslutter den indre eller Tyggefligen, 
og at Underlæbens enkelte Partier ikke ere fuldstændig 
sammensmeltede. Kindbakkerne, og det er fra dem, at 
vi skulle hente det egentlige Beviis for Næringen, ere 
korte, kraftige og forsynede med stærke og noget stumpe 
Tænder. Vel mangle de en egenlig Tyggeflade eller 
Plantetand ved Roden, saaledes som vi finde den hos de 
meest udprægede Plåanteædere, men påa den anden Side 
er Kindbakkernes hele Bygning saaledes, at den ude- 
lukker Tanken om et Dyr, der udelukkende skulde leve 
af Rov. — Betragte vi dernæst fTarmkanalen, då see 
vi, at denne aldeles har en Planteæders Construktion. Det 
lige og temmelig lange Spiserør staaer i Forbindelse med 
en Slags For- eller Forraadsmave af betydelig Størrelse; 
derpaa følger den egentlige Tyggemave med to mægtige 
Sidevedhæng , dernæst kommer den egentlige, stærkt 
rynkede Chylusmave, og Tarmen forløber derpaa i et Par 
Slynger, indtil den udmunder med den stærkt udvidede 
Tyktarm. Denne »Drøvtyggertarm«, om man såa maa be- 
nævne den, er atter forbunden med meget mægtige 
Kjertelapparater. Øverst finde vi de drueformede, stærkt 
udviklede Spyttekjertler med en egen Beholder, hvori 
Spyttet foreløbig opsamles. Under Tyggemavens Vedhæng 
ligger et Pår Smaakjertler af ubekjendt Betydning og 
derpaa følge de traadformede, talrige og mægtigt ud- 
viklede Malpighiske Kar, der rimeligviis afsondre Galde 
3 
