178 
dem. til en temmelig fast Masse; de ere indvendig 
overordenlig glatte, hvilket bevirkes derved, at Hunnen 
under Anlægget bestandig vender og dreier sig i Hul- 
ningen og omhyggelig afbider alle nedhængende Plante- 
rødder. Fra Reden udgaaer et temmelig dybt, lodret 
Rør, hvori Hunnen trækker sig tilbage, medens Æggene 
udklækkes, eller naar der er Fare påa Færde. Æggene 
aflægges i Juli indtil ind i August, dog ikke alle paa 
eengang, men i korte Mellemrum; i Regelen har man 
overdrevet deres Antal, som>forresten er meget variabelt. 
Som Normaltal kan man maaskee sætte 100; det laveste 
Tal synes at være 5—10, men det er da rimeligt,” at 
Hunnen endnu ikke har været færdig med Æglægningen, 
det højeste 238. Æggenes Udviklingsperiode er meget 
forskjellig efter Redens Dybde og varierer fra 2—3 Uger; 
i denne Tid holder Hunnen Vagt ved Reden i den om- 
talte Gang og vedbliver dermed selv nogen Tid efter at 
Æggene ere udviklede, et Forhold, som vi ogsaa træffe 
hos Ørentvisten og enkelte Tæger (Cimex). Æggene, 
der ere ovale, temmelig store 
og af en grønlig-lyseguul Farve, 
revne endelig paa Bugsiden, og 
den to Linier lange Larve kom- 
mer frem, væsentlig i Moder- 
dyrets Skikkelse, men afvigende 
ved forholdsviis større Hoved, 
plumpere Bygning, kortere An- 
tenner o.s.v. I en 10—12 Dage 
forblive de samlede i Reden un- 
der Moderens” Varetægt, men 
derpaa begynde de at sprede sig, 
Jordkrebslarven, 8 Gange forstørret. idet de hver for sig danne sær- 
