180 
nævnes Muldvarpen. Da dette interessante Pattedyr, der 
i Ophold og Gravemaade såa meget stemmer med Jord- 
krebsen, ikke holder nogen Vintersøvn, da dets Graadig- 
hed er såa stor, at det daglig behøver lige saa megen 
Næring, som det selv veier, og da det, som en Følge 
deraf, jager tre Gange om Daågen, saa vil man let 
indsee, hvilken Razzia det maa kunne anstille påa en af 
Jordkrebsen undermineret Bund. Jeg kan derfor ikke 
Andet end paa det Indstændigste anmode dem om, m. H., 
at frede om dette nyttige Dyr og oversee de smaa In- 
convenientser, som det i Form af Skud og Skorpegange 
maatte kunne foraarsage. Næst efter Muldvarpen gjøre 
ogsaa vore forskjellige Spidsmuus en stor, skjøndt ikke 
saa væsentlig Nytte. Blandt Fuglene er Natravnen (Capri- 
mulgus europæus) og Hærfuglen (Upupa epops) væsenlige 
Fjender, ligesom man ikke saa sjelden blandt de af vore 
Tornskader opspiddede Insekter kan træffe Jordkrebsen. 
AfParasiter, der under andre Forhold kunne bidrage 
betydeligt til at decimere de skadelige Insekter, har Jord- 
krebsen kun een af større Betydning, nemlig Traadormen 
(Gordius aquaticus). Denne besynderlige Orm lever i 
sin kjønsmodne Tilstand i Vand og fugtig Jord, og har. 
fuldkommen Udseende af en lang, tynd Tråad uden tyde- 
ligt afsatte ydre Organer, hvorfor den ogsaa kaldes »levende 
Hestehaar«, idet Landboerne paa sine Steder antage, at 
det er virkelige Halehaar af en Hest, som ere blevne 
levende ved at ligge i Vand. Denne Orm aflægger sine 
Æg i Vand eller i fugtig Jord, og de af disse udkrøbne 
Unger bore sig ved Hjælp af et eget Boreapparat ind i 
Bindehuden mellem Ringene eller Lemmerne påa for- 
=kjellige større Insekter. Naar de paa denne Maade 
komne ind, gjennemløbe de en Række Foran- 
