197 
For derfor rigtigt at bedømme, hvilken Indflydelse 
Solens direkte Hede har paa at frembringe Vindene, maa 
det erindres, at vi med ligesaa megen Grund kunne til- 
skrive den tropiske Hede NV Vindene, der ere de frem- 
herskende i den sydlige Halvkugles tempererede Bælte, og 
SV Vindene, der ere de fremherskende i den nordlige 
Halvkugles tempererede Bælte, som vi kunne tilskrive den 
Passatvindene, der blæse i de modsatte Retninger. Altsaa, 
hvor paradox det end synes at sige, at Solheden foraar- 
sager, at Vindene fra omtrent 30 Graders Nord- og Syd- 
Brede blæse imod Ækvator, og at den ogsaa bevirker, 
at de fremherskende Vinde paa Polarsiderne af de samme 
Breder blæse imod Polerne, såa ophører dog det para- 
doxe, naar vi erindre, at den ækvatoriale Hede og den 
polare Kulde forandre saavel Luftens Vægtfylde som dens 
vandrette Overflade. Ikke destomindre er det, som Halley 
sagde i det Skrift, han i Aaret 1686 forelæste i »Royal 
Society« i London, »meget vanskeligt at forstaae, hvorfor 
Passatvindens Grændser rundt om Jorden skulle være 
netop påa :0 Graders Brede, og at den saa sjelden 
gaaer over eller under disse Grændser«. 
Paavirket af Atmosfærens Ligevægtsstræben og af 
Jordens Omdreining nærmer Vinden sig f. Ex. Nordpolen 
i en Række af Spiraler fra SV. Dersom vi paa en al- 
mindelig Jordglobus drage om denne Pol en Kreds og 
overskjære den med Spiraler for at fremstille Vindens 
Retning, da ville vi see, at Vinden kommer ind i enhver 
Deel af denne Kreds fra SV, og følgelig at derved .«maa 
frembringes en Hvirvel, i hvilken den opstigende Luft- 
søjle dreier sig fra høire til venstre, eller imod Ubr- 
Viserens Gang. Ved Sydpolen komme Vindene fra NV og 
følgelig dreie de sig der fra venstre til høire, eller med 
