Meddelelser af forskjelligt Indhold. 
k hh gnanansehasgen Brøndkarsen (Nasturtium 
officinale) har hertillands en temmelig indskrænket An- 
vendelse, da man kun benytter de vildtvoxende Planter, 
som ere ret hyppige i eller ved Bække, Kilder og Grøfter; 
men i nogle Egne af Tydskland og navnlig i Paris savnes 
den ikke gjerne ved Maaltidet. Den dyrkes derfor i det 
store i egne Haver, som dog kun kunne anlægges, hvor 
man kan skaffe stadigt Tilløb af Vand, da Brøndkarsen 
kun kan dyrkes i Grave, hvor Vandet stadig rinder hen 
over den. Brøndkarsehaverne i Omegnen af Paris bestaae 
af en Hovedgrav, som modtager Vand fra en Kilde eller 
paa anden Maade; fra denne Grav udgaae flere 240—270 
Fod lange, 9—12 Fod brede og omtrent 12 Fod dybe, 
indbyrdes parallele Grave, der atter ved deres Ende for- 
enes med en Tvergrav til at modtage Afløbsvandet. Jords- 
monnet mellem de långe parallele Grave har en Brede af 
omtrent 6 Fod og benyttes til Græsning. Planterne for- 
nyes hvert Aar, og desuden anvendes Gjødning. Den 
dyrkede Brøndkarse adskiller sig fra den vilde ved meget 
større Blade og ved en behageligere Smag, da det skarpe 
Stof er mere fremherskende end det bittre. — De første 
Brøndkarsehaver anlagdes ved Erfurt og Dresden, og det 
