209 
flyve de op paa de lavere Grene. af Træerne og forblive 
der aldeles ubevægelige, ofte med Halsen lige udstrakt i 
Linie med Kroppen, eller de hoppe fra Green til Green 
og stige saaledes op til Træets Top. Hjælper dette ikke, 
flyve de med tung Flugt et lille Stykke bort til et mere 
sikkert Sted, hvor man da kun kan nærme sig dem med 
stor Forsigtighed, dækket af de store Træer. Der er dog 
ogsaa Årter, med Hensyn til hvilke man har lagt Mærke 
til, at de aldrig flyve i Træerne. Ofte hører man dem ud- 
støde med visse Mellemrum en høi klukkende eller pibende 
Lyd, medens de ligge skjulte under Træernes skyggefulde 
Grene i Middagsheden; man har seet dem bade og vaske 
sig i Sandet ligesom andre Hønsefugle, og de synes at 
være meget stridbare, da man har seet dem jage hin- 
anden hen ad Jorden, kaldende paa hinanden mere lyde- 
ligt end sædvanligt, pludseligt standse og saa forfølge 
hinanden igjen i Løb. Deres Føde søge de udelukkende 
påa Jorden; den bestaaer af Frø, nedfaldne Frugter, In- 
sekter og smaae Snegle, og de erholde den ved at skrabe 
op imellem og vende Affaldet under Træerne og Buskene. 
De Arter, som danne Dynger til Ægenes Ud- 
rugning, udvælge i den tropiske Foraarstid en skjult og 
skyggefuld Plet i det tætte Krat; skulde en Træstamme komme 
indenfor den afstukne Kreds, bliver dens nederste Deel 
optaget i Dyngen og skjult af de- til dennes Opførelse 
anvendte Materialier. Disse bestaae af Plantestoffer, der 
hensmuldre og råadne i Løbet af det Tidsrum, da Fuglene 
ere beskjæftigede med at legge Æg, hvilken Beskjæftigelse 
antages at medtage 2—-3 Maaneder. Dyngernes Størrelse er 
forskjellig efter Arterne; man har seet dem, der havde en 
Højde af 14 Fod og en Omkreds af 150, ja nogle ere 
endogsaa større.  Materialierne, som udfordres til deres 
14 
