218 
væxten. (Udtog af »Kosmos«). Blandt alle klimatiske 
Forhold, som kunne virke fordærveligt ind paa Vegeta- 
tionen, maa Nattefrosten om Foraaret fremhæves; denne 
begynder i Almindelighed i den tidlige Morgenstund og 
kan allerede i Løbet af faae Minuter virke ødelæggende 
paa Planterne. Ofte er denne Nattefrost af en eiendom- 
melig Natur, idet Planterne, naar Himmelen er klar, 
fryse, skjøndt Thermometret maaskee staaer flere Grader 
over Frysepunktet. 
Imod den skadelige Virkning af dette Fænomen (hvis 
Aarsager strax skulle omtales) har man i Rochelles Om- 
egn allerede for lang Tid siden vidst at beskytte. sig, 
Det Hjælpemiddel, man her anvender, bestaner i, at Vin- 
bjergene, paa den Tid af Morgenen,'då de ere udsatte 
for åt fryse, indhylles i Røgskyer. Det samme. Middel 
er med Held anvendt for at beskytte tidlige Jordbær imod 
Frost. 
Man maa nu ikke troe, at Røgen i en håard Vinter 
kunde beskytte en Egn imod Frost; det anførte Exempel 
beviser kun, at den korte Morgenfrost om Foraaret med 
Held kan afværges påa denne Maade. For den skadelige 
Indflydelse ere fornemmelig Blomsterne, Knopperne og de 
unge Skud udsåtte, og af disses Tilstand afhænger for en 
stor Deel' Haabet om en rigelig Høst.  Aarsagerne til det 
Fænomen, at fine Plantedele fryse ved klar Himmel i 
den tidlige "Morgenstund, selv naar Luften "ikke er af- 
kjølet til under Frysepunktet, men har nogle Graders 
Varme, har Wells eftervist, idet han har overbevist sig 
om, at Planterne ved klar Himmel uden Solskin ere kol- 
dere end den Luft, som omgiver dem.  sPåa denne in- 
teressante Kjendsgjerning grunder han sin Theori om 
Duggens Dannelse. Boussingault. forklarer Fæno- 
