250 
i samme Grad som de egenlige Bløddyr; tager man dem 
op af Vandet, medens de endnu ere livsfriske, trække de 
sig ofte saa voldsomt sammen, at Huden brister og de 
sammenpakkede Indvolde vælte ud, eller det ene Stykke 
af den lange Ormekrop snører sig af og vandrer bort 
efter det andet. Overladt til sig selv og sin vante Ro 
vil Søpølsen derimod af sin Forende — et Hoved har 
den ikke — udstrække en Krands af smukke, forgrenede 
eller fjerdannede Fangearme, og rundt omkring paa Krop- 
pen ville paa samme Tid smaae Sugefødder komme frem, i 
Reglen dog kun i 5 Rækker, som strække sig langs hen 
ad Legemet fra Munden til ''”aarmaabningen, og ved deres 
Hjælp vil Søpølsen hæfte sig fast til en Steen eller Skal 
eller krybe langsomt omkring. — Søpølser findes i alle 
Have, talrigst dog i de varme , hvor de ere bekjendte 
under Navnet Trepang og fiskes for at benyttes som 
Fødemiddel; det er især paa Koralrevene at dette Fiskeri 
drives med Fordeel. 
Tænk Dem nu en Søpølse forkortet, saa at den isteden- 
for en Agurkform antog en nogenlunde halvkugledannet 
Skikkelse; at de hos Søpølserne kun ved Mikroskopets Hjælp 
synlige Kalkplader i Huden samlede sig til et regelmæ- 
sigt Panser af kantede Skalstykker, ordnede i 20 Rækker, 
der gik som Meridianer fra Mundpolen til den modsatte 
Pol, og af hvilke de 10 vare gjennembrudte af Huller for 
Sugefødderne; at der paa disse Plader udvikledes-en Mang- 
foldighed af stærkere eller svagere Kalkpigge, der kunde 
reises ligesom Pindsvinets Pigge og afgive saavel et Beskyt- 
telsesmiddel som etBevægelsesredskab, og endelig at Munden 
udstyredes med 5 skarpe og haarde Tænder, hvormed det - 
graadige Straaledyr kunde bide Hul i andre Skaldyr eller 
afbide Tang, og De vil da i det væsenlige have Billedet af en 
