265 
en provisorisk Larveform i Reglen nødvendig for at sætte 
Ynglen i Stand til at sværme frit omkring. Ved Meta- 
morfosen forstaaes fremdeles særligt denOmdannelse af 
Larven, som er nødvendig for at bringe Udviklingen ind påa 
den rette Vei igjen.og føre den til Ende. Overgangen fra 
den foreløbige til den endelige Dyreform kan skee hur- 
tigere eller langsommere, mere pludseligt eller lidt efter 
lidt, og den kan indtræde påa et meget forskjelligt Tids- 
punkt. af Dyrets Udvikling; i denne Henseende repræsen- 
teres Extremerne af Insekterne påa den ene Side og 
Havets Bløddyr, Pighude, Krebsdyr osv. påa den anden, 
medens Padderne i denne Henseende staae midt imellem 
begge. Hin Omvei kan i øvrigt føre bort i meget forskjel- 
lige Retninger, og Metamorfosen faaer derved en temmelig 
forskjellig Charakteer; man kunde derfor — som jeg tildeels 
har forsøgt det i det foregaaende — opstille forskjellige Arter 
dem som svømmende Havdyr eller som Ferskvandsdyr 
strængt taget ikke behøvede den. I denne Henseende vil det være 
af megen Interesse at lære at kjende Udviklingen af de saakaldte 
Pulmonata operculata eller Lungesnegle med Laag, som 
i Grunden "ikke høre til de typiske Lungesnegles Gruppe, men 
ere at betragte som landbeboende Gjællesnegle, hvis Gjællehule 
er omdannet til en Slags Lunge (t. Ex. Cyclostoma elegans). 
— Ogsaa hos Melanierne, en i Tropelandene meget talrigt repræ- 
senteret Slægt af gjællede Ferskvandssnegle, fandt Semper 
et rudimentært Velum; derimod savnes det ganske hos Paludina 
costata, en philipinsk Art, uagtet det er vel udviklet hos vor P. 
vivipara, og hos Ampullaria, en Slægt af tropiske Ferskvands- 
snegle, der baade er udstyret med Gjæller og med Lunger, og som 
lægger sine Klumper af Æg med kalkagtig Skal paa Vandplanternes 
Blade, finder slet ingen Forvandling Sted, uagtet man kan udpege 
en Krands af Fimrehaar paa Sneglefosterets Hoved, påa det samme 
Sted, hvor Seilet sidder hos de andre. Disse Iagttagelser tyde 
hen paa, at det er ligesaa umuligt for Bløddyrenes Vedkommende 
som for de andre Klassers at trække en bestemt Grændse mellem, 
hvad der skal ansees for »Forvandling« og hvad ikke. 
18 
