276 
opnaaes det let ved Ristning. Et Exempel herpaa ere 
Jerntveilteertsene, der slet ikke påaavirkes ved Henliggen 
i Luften, men som ved Ristningen erholde den forønskede 
Porositet. Endvidere bliver det i Ertsene indeholdte 
Vand og Kulsyre, der naturligvis ikke kan skaffes bort 
ved Forvittring, let bortdrevet ved Ristningen. Denne 
Proces, der, som ovenfor er sagt, bestaaer i en Glødning, 
foretages enten i Hobe eller i dertil indrettede Ovne. 
Den første Methode er meget simpel og bestaaer 
deri, at man lagvis sammenhober Brændmateriale og 
Erts. i Dynger til en Højde af 6—7 Fod med 15—16 
Fods Gjennemsnit og derpaa, efter at det hele løst er 
bedækket med Græstørv, antænder Brændelagene forneden. 
Det brænder nu ganske langsomt opad, og alle Ertslagene 
blive da udsatte før Glødhede. For at forstærke Luft 
trækket anbringes paa flere Steder Aabninger i Græstørv- 
dækket. Som Brændmateriale anvendes Grene, Kul, Træ- 
'spaaner 0. desl. 
Ristovnene ere deels indrettede saaledes, at Ertsene 
og Brændmaterialet blandes ligesom ved Ristningen i 
Hobe, hvor Græstørvdækket altsaa kommer til at svare 
til den opmurede Ovn; deels paa den Maade, at Ert- 
sene fyldes i et Rum for sig og der udsættes for 
Flammerne, som komme fra et særeget Fyrsted, der 
ligger paa Siden af Schachten (det Rum, hvori 
Ertsene "befinde: sig): Disse" Ovne "ere" i Reglem 717—= 
18 Fod høie og udmunde foroven med en Brede af 
c. 4 Fod. 
For at Etserne kunne opnaaae en passende Størrelse, 
maae de sønderdeles åd mekanisk Vei. Dette kan 
skee paa forskjellig Maade, enten ved Haandkraft eller i 
