282 
sammensmeltes med dem. Dannelsen af Slakke ved Metal- 
udsmeltning er ikke et uundgaaeligt Onde, som man 
maaskee er tilbøjelig til at ansee den før, især naar 
man seer hen til den Mængde. af Metallet, der saa- 
ledes spildes »til ingen Nytte«; tvertimod den bliver ikke 
alene fremskyndet og lettet, men er endog en aldeles 
nødvendig Betingelse for en vellykket Operation. Med 
Jernertsene følger en stor Mængde Steenarter, der inde- 
holde Kiselsyre bunden til forskjellige Baser, saasom Kali, 
Natron og Leerjord. Disse Mineralier have en meget vex- 
lende Sammensætning, snart er Kiselsyren overveiende, 
snart Basen. Er Kiselsyren overvejende, vilde den Deel 
deraf, der ikke er kemisk bunden til Baserne, forbinde 
sig med en meget stor Mængde Jern, der virkelig vilde 
spildes til ingen Nytte. I dette Tilfælde tilsættes for at 
binde den overflødige Kiselsyre en eller anden Base, 
der i Reglen er Kalk, enten brændt eller raa som Kalk- 
steen (Kalk + Kulsyre). Er derimod Basen prædomi- 
nerende; maa der — for at tilvejebringe en let smeltelig 
Slakke — tilsættes mere Kiselsyre (Kvarts). Det er alt- 
saa disse Stoffer, der kaldes »Tilslag«, og det måa natur- 
ligvis bestemmes for hver enkelt Ertsart, af hvilken Årt 
dette »Tilslag« skal være. j 
Først nu, da Alt er bragt i Orden, og ethvert Måte- 
riale er skaffet tilveie, kunne vi trøstigen begynde med at 
fylde Ovnen, hvilket skeer paa følgende Maade: Paa 
sunden kastes Gløder og Kul, og naar disse ere i fuld 
Brand, kastes der ovenpaa dem et Lag Erts, blandet med 
Tilslag, og saaledes vedblives afvexlende med Brænde og 
Erts, indtil Ovnen er fuld lige til Gichten. I denne Høide 
holdes Massen ved bestandig Paafyldning af Arbeidsmate- 
riale. Alt som de underste Ertslag smelte, synke de 
