286 
materialets fuldstændige Forbrænding ved Hjælp af Blæse- 
bælgene, og her udvikles de Luftarter, der i de høiere 
liggende Partier af Ovnen afgive nogle åf deres Bestand- 
dele til Fordeel for Jernertsene og det reducerede Jern. 
Her er det hedeste Sted -i hele Ovnen, idet Tempera- 
turen er steget til c. 2650”. Jernet flyder nu under 
bestandig Ledsagelse og Beskyttelse af Slakken ned i 
Herden, hvor det samler sig, medens Slakken, der nu 
har udspillet sin Rolle, flyder bort alt som den ankommer. 
Naar en såadan Høiovn først er sat i Gang, vedbliver 
man med Udsmeltningen Dag og Nat, uden Ophør, såa 
længe Ovnen er i god Stand, medmindre en eller anden 
Aarsag f. Ex. Mangel paa Brændmateriale eller Erts 
skulde gjøre en Standsning nødvendig. Det Tidsrum, 
i hvilket en Ovn er i stadig Gang, kaldes en Kam- 
pågne, hvis Længde naturligvis retter sig efter de 
lokale Forhold. Hvor der ikke er Mangel paa Arbeids- 
materiale, retter den sig efter Ovnens større eller mindre 
Ildfasthed og kan da i Reglen ansættes til 4 eller 5 Aar 
(f. Ex. i Harzen). I Norge og Sverrig er den derimod paå 
Grund af den besværlige Tilførsel af Brændmaterialet, der 
ikke findes paa selve Udsmeltningsstedet, indskrænket til 
2—3 Aar. I Belgien forlænge de fortrinligt byggede Ovne 
Kampagnen til 8, ja endog 10 Aar. 
Forestiller man sig en saadan Ovn om Natten, denne 
kolossale Masse, dette ildsprudende Bjerg, da mindes man 
uvilkaarligt den gamle Overtro paa Gnomer og Bjergaander, 
der ligesom repræsentere Naturens skjulte Virksomhed: 
denne bestandige Virksomhed, Omskiftning og Forandring, 
der foregaaer i og til de mindste Dele. Seer man hen 
til det Indre af en saadan Ovn, da bliver man for- 
bauset over den Uendelighed af Processer og Forandringer, 
