293 
trukket gjennem et i en Staalplade anbragt Hul, hvis 
Tvermaal er lidt mindre end Stangens, og saaledes bliver 
den efterhaanden trukket gjennem mindre og mindre Huller, 
indtil den tilsidst kan erholde en fin Sytraads Tykkelse. 
Jernets Smidighed kan ofte være forringet i en be-- 
tydelig Grad”). Dette beroer enten paa en for hurtig Af- 
kjøling eller paa Indblanding af fremmede Stoffer. En ringe 
Svovlmængde (0,03 pCt.) hår ved sædvanlig Temperatur ingen 
Indflydelse pååa Jernets Bøielighed; men naar et saadant 
Stykke svovlholdigt Smedejern bliver udsat for Glødhede, 
er det saa skjørt, at det kan springe itu under Hammeren. 
Denne mærkelige Egenskab kaldes Rødskjørhed. Er 
derimod Fosfor (eller Silicium) iblandet, er det skjørt ved 
sædvanlig Temperatur, men smidigt og bøieligt ved Rød- 
glødhede. Jernet kaldes da koldskjørt. For at undgaae 
disse Feil, der som oftest gjøre Smedejernet ubrugbart, 
maa der anvendes stor Omhyggelighed ved KRaajernets 
Affinering i Frisk- eller Puddlings - Ovnene. En For- 
andring i Stillingen og Beliggenheden af Jernets Smaa- 
dele kan endvidere formindske Smidigheden og gjøre 
det skjørt. Et Exempel herpaa ere Axerne paa Wag- 
gon'erne, der idelig ere udsatte for smaåaae Rystelser. 
Naar der er kjørt et vist Antal Miil med en saadan Axe, 
maa den omskiftes, da den derved er bleven saa skjør, 
") De Gamle have ogsaa iagttaget, at Smedejernet i visse Tilfælde 
mister sin Bøielighed. Plinius siger, at Jernet var af meget 
forskjellig Art efter Jordens og Himlens Indflydelse: noget var 
blødt, andet »fragile et ærosum«, hvori ligger, at han har 
antaget, at en Indblanding af Kobber gjorde det skjørt. Endnu i 
det 16de Aarhundrede har man ikke gjort Adskillelse mellem 
koldskjørt og rødskjørt Jern; thi Georg Agricola omtaler ikke 
dette Forhold i sit vidtløftige metallurgiske Værk »de re metallica«; 
først i Aaret 1784 kom man rigtig paa det Rene dermed. 
